5 
možná, druhá sotva kdy možná, leda při perforaci tlustého střeva dolejšího, že 
by odcházely části pokrmu nestráveného. Ve třetím případe učiněna za živa 
diagnosa tím, že trubicí močovou odcházely plyny, a v moči se nacházely 
části nestrávené pokrmů (mák, kousky kapusty atd.), mimo to barvivo žluční 
již strávené bez reakce na barvivo žluční obyčejné. 
Jest se zmíniti ještě o oněch perforacích, které ve stavu bezvědomém ne¬ 
mocného se dostavují a kde menší jen otvory střevní se nacházejí. Kromě snad 
nepatrných příznaků poklepem nic zvláštního se nenaskytuje, diagnosticky ta¬ 
kové případy nebývají za živa postižené. 
Jsouť však případy ještě zvláštní. Tyf probíhá bez značnějších horeček 
až do třetího týdne, tak že nemocní ani ve svém obyčejném zaměstnání ne¬ 
jsou valně vyrušováni, a tu neočekávaně překvapí jich zánět pobřišnice diffusní, 
v několika dnech smrtící. Nelze vždy ten zánět co perforativní zánět poznati — 
a proto radno jest každý náhlý zánět pobřišnice neurčitého vzniku za snad 
perforací vzniklý považovati. Na mysli utkví vždy onen případ Hamerníkem po¬ 
psaný. Slečna přijela do Prahy na ples, tančila až do půl noci, v tanci stižena 
krutými bolestmi břišními, přinesena do nemocnice, zemřela třetího dne zá¬ 
nětem pobřišnice od provaleného vředu tyfosního. Prochodila tudíž tyf střevní 
do třetího týdnu, v den provalení vředu tak málo nemocnou se cítila, že ple¬ 
sové námahy podstoupila a dosti dlouho je přemáhala. 
Na mém oddělení přihodilo se, že nemocní vstoupili do nemocnice s per¬ 
forací, dosud byvše považováni za zdravé, a vykonávali své úřední neb ob¬ 
chodní povinnosti s hotovou perforací střevní. 
Jestli je již s obtíží poznati vůbec přihodilou se perforaci střevní, ještě ob¬ 
tížnějším bude lokalisovati místo perforace. 
Perforace může být na jediném místě, neb současně na několika místech, 
vycházejíc ze vředů tračníku skupených, aneb ze solitarních míšků. Toto po¬ 
slední se přihodí i v lačníku ( Jejunotyphus), ovšem jen dle diagnos anato¬ 
mických. Důležité jest poznání vředů tyfosních v tlustém střevě ( Colotyplius). 
Poštěstí se ovšem jen až v třetím týdnu a později, a zajisté ne ve všech pří¬ 
padech. Poukázal bych na dvě okolnosti, ze kterých se domnívám na Colotyfus. 
Předně stálé průjmy, hojné — a když přijde ku krvácení střevnímu, tuť 
nalézáme krev hojnou, často promísenou kusy sražené krve. Navzdor hojné 
ztrátě krve neklesá horečka a když přece, tedy jen na krátkou dobu několika 
hodin. Dále jsou však pozorovati příznaky septické infekce, zajisté vzniklé od 
vředů střevních v tlustém střevě, znečišťovaných lejnovitým obsahem. Případy 
colotyfu zlou prognosu mívají. 
Avšak nejen ve střevě samém, i v žaludku, a to vycházejíce od lenticu- 
larních žláz (Hlava) tyfosní vředy, i s perforací se objevují. 
Nelze upříti, že localisace tyfu střevního nebo břišního, především ve 
střevě, a to pravidlem vždy i při jinomístních změnách, v dolejším tračníku své 
sídlo má. 
Ohledně dychadel nejčastěji ovšem vidíváme infiltrace a vředy tyfosní 
v hltanu na zadní komissuře ( Laryngotypkus ). 
21 
