10 
Vystihnouti poměr obou těch kyselin jsme se nepokusili. 
Kyseliny, zejména mléčnou, chtěli jsme již z původního piva vytřepati 
aetherem, ale v tom nám velice překážel známý nepříjemný úkaz, tvoření se 
klků sliznatých, táhlých, objemných, kteréž podle výzkumů pana C. J. Lintnera 
(Wochenschrift fůr Brauerei 1890. 962) přísluší látce arabinosové. S látkou tou 
setkali jsme se všude ve všech našich níže vypsaných starých (více jak čtyř¬ 
letých) vykvašených mladinách. Pokusili jsme se stanovití látku tu dle method 
v Tollensově laboratoři vyzkoušených, ba pokusili jsme se též studovati blíže 
zbytek, v němž obsažen byl glycerin, dextriny, možná i cukry, zejména přihlí¬ 
želi jsme v posledních látkách uhlohydratových ku zkušenostem Scheiblerovým, 
avšak ponecháváme si zprávu o tomto na pojednání příští, kdež i o uhlohy- 
drátech kvasnic starých pojednati míníme. 
Poměry látek dusíkatých. Podle několikerých rozborů obsahuje pivo naše 
ve 100 cm? 0’1130 gr veškerého dusíka, dusík ten byl zastoupen v následu¬ 
jících formách: 
ve sraženině hydrátem mědnatým (bílkoviny) 0*00590 N = 5’2° 0 
„ „ fosfovolframové (peptony) . . 0‘00160 „ N — P4% 
amidy. 0 00719 „ N z= 6*4% 
MgO-em vyhnáno jakožto amoniak .... 000495 „ N — 44% 
ostatní jest bezpochyby v amidokyselinách a snad též ve složitějších látkách 
dusíkatých, kteréž sraženy ani MgO-em rozloženy nebyly. 
Hledíc k analysám piv třeba vytknouti, že naše pivo mělo pouze ethylový 
alkohol, žádných těkavých kyselin, a pak buď stopy solí amonatých, aneb 
snad (viz níže) amidů, kteréž již magnesií pálenou amoniak vypouštějí. 
Mladiny, 4 léta s kvasnicemi přechovávané. 
Mladina, zakvašená v březnu 1886 čistou kulturou odrůdy pivních kvasnic 
Sacchar. cerevisiae V., která byla ponechána i s droždím v klidu až do roku 
1890 (28/V), byla ve sterilisačním přístroji do sterilisované banky sfiltrována 
a filtrát zkoušen následovně: nejprve podroben byl destilaci. Tekutina zapá¬ 
chala velmi příjemně, zcela jasně po aetherech těkavých kyselin, i destilována 
jest proudem páry vodní. V tekutině i ve vzduchu nad balonem nalézalo se, 
navzdor předchozí filtraci, hojně kysličníku uhličitého. Destilát nasycen uhliči¬ 
tanem draselnatým (A) až do fenolftaleinové reakce (reakce ta byla prováděna 
vždy tak, že pápérce fenolftaleinu rozpouštěny v samé tekutině, aby nebyla 
cizorodě znečištěna) i znova destilováno. Destilát druhý neobsahoval v sobě 
ani stopy acetaldehydu (reakcí fuchsin-siřičitou), aniž jiné obyčejně líh znečisťující 
látky; voněl silně po aetherech, reakcí jodoformovou postiženy jen sledy látky , 
která pravděpodobně byla ethylalkohol. Byl tudíž celý destilát (4 litry) vařen 
v zpětném chladiči s draslem žíravým a po delším varu destilováno opět. Nový 
destilát B jevil nepatrné sledy reakce jodoformové. Zbytek od B, chovající 
v sobě sůl draselnatou z aetherů pocházející, destilován byl se zředěnou kyse¬ 
linou sírovou. Destilát byl kvantitativně nasycen louhem barnatým a smísen 
60 
