11 
s přiměřeným množstvím* roztoku dusičnanu stříbrnatého i vařen s ním na 
zpětném chladiči. Vylučovalo se práškovité stříbro a tekutina sehnaná vyloučila 
našedivělou sůl stříbrnatou, celkem 0‘1784^'r. Ze soli té vypálením v tyglíku 
zbylo 0‘0948 gr Ag, 53'14°/ 0 Ag, valeranu stříbrnatému přiměřené množství Ag 
jest 51*7%. 
Ač veličina ta nesouhlasí přesně, přece lze považovat! podle dalších vý¬ 
sledků aether ten za směs mravenčanu a valeranu ethylnatého. Destilátu prvého 
zbytek A, jenž v sobě choval pouze soli draselnaté těkavých kyselin, a nic 
těkavého (aldehydy atd. v sobě tajiti nemohl), byl zředěn na dva litry, okyselen 
kyselinou solnou a tak destilován, že za každý osmý díl v jimadle nasbírané 
tekutiny přidáno čtvrt litru vody do baňky destilační. Veškerých osm frakcí 
(mimo druhou) bylo přesně titrováno, ku každé z nich přidáno dusičnanu 
stříbrnatého, a každá byla pak v zpětném chladiči vařena tak dlouho, dokud 
se stříbro vylučovalo. Ob čas neutralisováno amoniakem a opět přidáno něco 
NO a Ag. V prvém destilátu (nejsilněji kyselém) vznikla za přidání dusičnanu 
stříbrnatého zažloutlá sedlina, která ihned černala zahřetím. Druhá frakce pře¬ 
měněna v sůl rtuťnatou, i procházela při zahřívání všemi známými stadiemi až 
vylučovala rtuť, jak to činí kyselina mravenci. 
Roztoky v oněch sedmi baňkách, ač původně zneutralisované, zapáchaly 
za varu s roztokem dusičnanu stříbrnatého charakteristicky po kyselině valcrové 
I dlužno sobě rozklad solí stříbrnatých představiti takto: 
2CH0 2 Ag = Ag 2 + C0 2 + CH 2 0 2 
CnH^O.Ag CH 2 0 2 — CH0 2 Ag -{- C n H2 n 0 2 
a dále ihned opět rozklad podle rovnice prvé. Jelikož by kyselina mravenčí 
ze soli své stříbrnaté vyloučená kvantitativně vyháněla kyselinu druhou, a sama 
mimo to by vyloučila varem ze soli své stříbra, což odpovídá sestupné řadě 
následující: rr 
CH0 2 Ag — Ag + -f ° ° 
Lá 
2 
CH0 2 Ag _ Ag C0 2 CH 2 0 2 
2 ~ 2 + 4 - ' 4 
tudíž odpovídalo by 
CH 2 0 2 součet — Ag 
éM_i_ég 
2 ^ 4 
Ag 2 
jest patrno jednak, že bylo by lze z množství stříbra i z volné kyseliny druhé** 
destilací vystižené, vypočísti kyselinu mravenčí samu. 
* t. j. vyšším než kvantitativným množstvím, viz příčinu toho níže. 
** Kyselina mravenčí jeví se v chemických reakcích i podle měření afinitných nej- 
silnější kyselinou mastnou. Lieben (Monatshefte fiir Chemie I. 924; nalezl, že kyselina mra¬ 
venčí a octová rozkládají chlorid vápenatý v roztoku silněji než kyseliny vyšší mastné. 
I °též vyplývá ze měření rychlostí reakčních, i z elektrických vodivostí, kdež vynikají ve¬ 
ličiny kyselině mravenčí svědčící nápadně nad příslušné veličiny afinitné homologů její. 
Jak zvláštním pokusem bylo zjištěno, rozkládá se též sám valeran stříbrnatý, byl-li v jistém 
zředění z valeranu nějakého i NQ 3 Ag připraven a dlouho vařen. 
61 
