22 
Ve 100 cm 3 té tekutiny bylo uhlohydratového materiálu 0*18 gr počíta¬ 
ného jakožto glykosa, veličina to v pokusech našich co do materiálu zbylého 
nejvyšší. Glycerin nebylo lze benzoylchloridem vyloučiti v krystalické formě, 
vznikl vždy syrup. Bližší v té příčině přineseme, až budeme vládnouti materiálem 
novým. Tolik zde pouze budiž dovoleno podotknouti, že kysličník uhličitý 
volný, z kvašení pochodící, v té tekutině na žádný způsob nemohl býti příto¬ 
men, vždyť tekutina jest třikráte až na polovinu zdestilována a v posledním 
destilátu, jenž as půl litru z jednoho litru tekutiny obnášel, nemohl baryt za 
přítomnosti fenolftaleinu indikovati ani stopu čehokoliv těkavého. Uhličitý ky¬ 
sličník, který při varu se zředěnou kyselinou solnou ubíhal, musil pocházeti: 
a) bud z uhličitanu amonatého. 
b) z nějaké kyseliny vysokomolekulárné, která by podle své zvláštní kon¬ 
stituce kysličník uhličitý v takovém zředění již byla pustiti musila; aneb 
konečně 
c) snad pocházel z močoviny, aneb nějaké látky zpřízněné. 
Případ první jest poněkud málo pravděpodobný, neboť jak svrchu kvanti¬ 
tativně jest dokázáno, byly těkavé kyseliny v nadbytku ve stavu volném, avšak, 
kdož může zde říci bez bližších pokusů, jak chová se as 0T gr kyseliny volné 
mastné vedle uhličitanu amonatého a hojnosti jiných látek ve čtyřech litrech 
tekutiny třebas i vroucí. Močovina skutečně, jak jsme se pokusy speciálnými pře¬ 
svědčili, odštěpuje snadno kysličník uhličitý, když ji vaříme se zředěnou kyseli¬ 
nou solnou. Nepodařilo se nám však posud močovinu v té směsici isolovati. 
Z práce té nechceme prozatím ničeho obecnějšího uzavírati než následující: 
I. Produktem kvašení čistých kultur saccharomycet za temperatury obvyklé 
v závodech pivovarských, jest jediný z alkoholů — alkohol ethylový. 
II. Alkohol ten zůstává i po léta ve prostředí pivním se žijícími orga¬ 
nismy sám o sobě, nemá-li vzduch přístupu; může-li vzduch ku tekutině, po¬ 
vznesou se organismy ve formě mázdry, nastane energická oxydace, alkohol 
ethylnatý rozruší se jakožto kysličník uhličitý a voda. 
III. Ostavíme-li saccharomycety (naše vypsané) ve prostředí vhodném po 
dlouhou dobu, zkvasí cukr, avšak některé dextriny ani po letech nejsou do¬ 
tknuty. 
IV. O takovém hladovění vrhají se saccharomycety na bílkoviny, hydra- 
lisují je i vznikají až amidy a soli amonaté kyselin organických. 
V. Tato bílkoviny hydralisující mohutnost byla u Sacch. cer. M,, M„, M 3 
rozličně silná, avšak slabší celkem než u organismu Sacch. Mycoderma D, jenž 
vytvořil množství solí amonatých ohromné. 
VI. Vedle té hydratačně mohutnosti, okysličují ony saccharomycety pro¬ 
dukty z bílkovin v kyselinu mravenčí a Valerovou; první kyselina vzniká vedle 
kysličníku uhličitého pouhým chemismem (bez přispění mikroorganismů) z čisté 
mladiny, vlivem dlouholetým kyslíku vzduchového. 
72 
