15 
III. 
Studium anilidův valně jest ztěženo těžkou rozpustností jejich. Anilidy 
nerozpustný jsou ve vodě a proto veškeré pokusy konány s roztoky lihovými. 
Poznamenávám, že žáby na 1 g. líhu 9G°/ ( , odpovídají parésou, z níž se brzy 
zotavují; u králíků způsobuje táže dávka jen lehce pomíjející tuposť. Že lihový 
roztok působení látky alteruje, patrno z pokusu s amidobenzolem. 
Dávka 0,1 anilinu in subst. způsobovala u žab z počátku tuposť, po kteréž 
se dostavily v několika minutách klonické křeče, stupňující se k značné intensitě, 
avšak postrádající onoho tetanického charakteru, jaký jsme při fenolu znamenali. 
Po křečích sleduje paralysa. Dávka 0,2 g. čistého anilinu smrtí žáby rychlou 
paralysou, bez předcházejících křečí. 
V lihovém roztoku (0,1 ccm. na 0,5 ccm.) způsobil anilin u žab parésu, 
klonické křeče, avšak daleko méně prudké, než jaké po látce čisté vznikají. Ještě 
mírnější křeče následovaly po dávce 0,2 ccm. v 1,0 ccm, s rychle nastoupivší 
paralysou a smrtí. 
U králíků nevyvolává anilin v dávce 0,2 g. (ať čistý, ať v roztoku lihovém) 
nijakých příznakův; 0,5 g. anilinu smrtí za známých příznakův anilinové otravy. 
Formanilid smrtí žáby v dávce 0,2 g. rychlou paralysou v několika mi¬ 
nutách (10—15 min.). Období podráždění center nervových nebylo pozorováno. 
Acetanilid smrtí žáby rovněž paralysou v dávce 0,1—0,2 g. v 11, 15 až 
21 min.; větší zvířata jevila v období paretickém křečovité smršťování svalstva 
kteréž na slabších pozorováno nebylo. Králíci (460'—510 g.) jevili v dávce 
0,2 g. z počátku parésu s urychleným dechem, po málo minutách kompletní 
paralysu s velice uvolněným dechem (klesl na G0 a jen pozvolna opět stoupal 
na 80 a 112); po hodině zdála se zvířata poněkud zotavena, leč průběhem 
několika hodin bez výminky zašla. 
Butyranilid nezpůsobil u žab v dávce 0,2 g. v žádném případu nějakého 
období podráždění Otrava počala parésou, následovala paralysa s dechem ne¬ 
pravidelným a povrchním a zvětšenou dráždivostí reflexní. Průměrem za hodinu 
končila otrava vždy smrtí. U králíků vzbudila dávka 0,2 g. parésu a paralysu 
s poněkud uvolněným dechem; otrava nepoměrně lehčí než po acetanilidu. 
Isobutyranilid způsobil u žab v stejné dávce obdobnou otravu jako butyr¬ 
anilid, avšak mírnější; v období paralysy pozorovati bylo flbrillární smršťování 
svalstva; zvířata žila průměrem o 30 minut déle než ona butyranilidem otrá¬ 
vená. U králíků dostavila se po dávce 0,2 pouze parésa. Po celou dobu otravy 
dovedou držeti hlavu v poloze normální a zotavují se za 20 až 25 min. úplně. 
Valerylanilid způsobuje u králíků v dávce 0,2 g. jen pomíjející lehký stav 
tuposti, z něhož se rychle probírají. Patrný jen účinek liliového roztoku. 
Fenylacetandid rozpustný jen ve vroucím alkoholu nezpůsobuje u králíků 
v dávce 0,1 až 0,15 nijakých příznakův. 
Parachloracetanilid vyvolává v dávce 0,2 g. u králíků parésu s rychle 
následující paralysou, se zánikem reflexů a obtížným dechem. Neulevující těžké 
otravě zvíře podléhá. 
115 
