4 
Za to sebral jsem množství malých nástrojů šidlovitých, jimiž člověk kůže 
zvířecí na oděv si sešíval. 
Dále uvésti třeba sekyry, rovněž úmyslně otloukané a vůbec tvary, jaké 
vidíme na výkresech nejznamenitějších, zvláště jeskynních nálezů západo¬ 
evropských i moravských. 
Kromě toho nalezen i nezpracovaný pazourkový materiál: nucley, četné 
úlomky, někdy malé jako šupinky a nepodařené nástroje, což jest důkazem, 
že je člověk na své zatímní »stanici« také fabrikoval. 
Lubenské nástroje jsou pokryty známými dendrity a některé z nich bílou 
» patinou«. 
Některé exempláry byly patrně již původně přelámány a daly se i z kousků 
sestaviti a tu mnohdy jedna čásť, která asi dlouhou dobu na povrchu zem¬ 
ském ležela, jest vybledlá účinkem vzduchu a slunce, kdežto druhá, k oné 
přináležející, která hlínou aneb kamenem byla přikryta, jest barvy tmavé. 
I ty četné vypálené oblásky křemenné a desky pískovcové, jakož i ty 
hojné, rozbité úlomky pazourkové, které se v kulturní vrstvě nalezly, dávají 
též svědectví o práci diluviálního člověka. 
Pazourkové úlomky Lubenské, na kterých není viděti žádné úpravy za 
nástroj, liší se jak povahou hmoty tak i původem svým od úlomků pazour¬ 
kových, které se již dávno znají v nej severnějších krajinách českých, kamž 
ledovci, jimiž v době diluviální severní Německo pokryto bylo, přineseny byly, 
na způsob bludných balvanů z krajin Rujanských. 
Naše pazourky podobny jsou co do povahy kamene francouzským, 
s nimiž jsou asi téhož původu. 
Diluviální člověk činil asi ze západních zemí evropských výpravy na zvěř 
v v 
až do Cech, jejichž severní pohraničně hory a dílem i Šumava byly zlednatělé. 
Primitivní kamenné nástroje diluviální rozeznávají se na první pohled 
a značně od hlazených mlatů a umělých pazourkových šípů doby neolithické 
(mladší kamenné). 
Zajímavé jsou dále kosti zvířecí. Vyskytlo se jich na ploše poměrně malé 
dosti mnoho, avšak rozmanitost’ druhů není velká. Kosti, zvláště rournaté, jsou 
v 
všechny u kloubů uraženy, podél rozštípány a pomíchány. Člověk z nich 
vybíral morek a z lebek mozek. Z těchto zůstaly jen rozlomené čelisti a 
hojnosť jednotlivých zubů. 
V kulturní vrstvě Lubenské nalezl jsem dále již loni patrné stopy ohně, 
kosti zvířecí do černá i do bělá vypálené, rovněž kameny vypálené a dře¬ 
věné uhlí. 
Diluviální a kulturní vrstvou nebylo nikde od dob diluviálních hnuto; 
je ve svém původním uložení. 
Na začátku letošních prázdnin mne navštívil, Lubenské nálezy v mé 
sbírce a naleziště samo prohlédl p. dr. Píč, a o prázdninách pak p. prof. K. Maška , 
který též kosti v mé sbírce laskavě určil. Oba odborníci potvrdili náhled můj 
o diluviálním stáří objevených předmětů. 
170 
