6 
Pokus č. 6. 
Králík, usmrcený protnutím míchy prodloužené uloží se do lednice a 
po několika hodinách se pitvá. Mozek jest, ačkoliv kosti lebečné byly nepo¬ 
rušeny, rudý , třebas ne tou měrou, jak při mozku vyňatém a na atmosfé¬ 
rickém vzduchu oxydovaném: — 
Z pokusů těchto, zejména z pokusu číslo 4., vysvítá, že mozek obdobně 
s plícemi i tehdy může zrudnouti, když přístup zevnějšího vzduchu k němu jest 
zamezen. — 
Vzhledem k tomu, že prof. Spina dokázal, že ústroje svěží ve chladném 
a současně vlhkém vzduchu ztemňují, v teplém a zároveň vlhkém že blednou, 
a dále, že ve vzduchu suchém rovněž ztemňují, uložil jsem si přesvědčiti se, 
zda zkušenosti ty i na mozek lze přenésti. Pokusy ve směru tom konané 
měly ten výsledek, že svěží hemisféry mozkové ve vzduchu vlhkém a současně 
chladném zrudly, v teplém a zároveň vlhkém že však zbledly. Praeparaty 
z vlhkého a teplého vzduchu ohledány mikroskopem (Reichert, obj. 4.) ve 
světle odraženém, jevily tkáň mozkovou do bledožluta, krevní cévy do hnědá 
zbarvené, v kontrastu s praeparaty vyňatými ze vzduchu vlhkého a chladného, 
jež měly parenchym i cévy červeněji zbarveny. Podotknouti třeba pouze, že 
červeň parenchymu nebyla pod drobnohledem tak nápadna, jako při ohledání 
prostým okem. 
Výsledky tyto souhlasí tedy s resultaty prof. Spiny. Pracoval jsem dle 
těchže method, jichž prof. Spina užíval. 4 — 
Dále jsem ohledal působení vzduchu suchého a shledal, že ve vzduchu 
suchém chová se šedá hmota podobně jako ústroje jiné. Ve vzduchu chladném 
a současně suchém totiž rudne; totéž dostaví se i ve vzduchu teplém a suchém, 
jen že v tomto případě červeň rychleji se dostaví, než ve vzduchu chladném 
a suchém. 
Příčinou toho jsou, jak prof. Spina 5 dokázal, oxydační pochody spojené 
s odpařováním tekutiny v ústrojích obsažené. — 
Nalezl jsem také, že když mozek ve vzduchu suchém ztemňuje, pokryt 
byv šablonou, pod ní zbledne. Kresba, již takto obdržíme, dá se, podobně 
jak u šablonových praeparatů prof. Spiny , v alkoholu fixovati, stává se však 
asi po třech měsících úplně neznatelnou. 
Z pokusů prof. Spiny dále vysvítá, že se indychkarmin i Ehrlichem užívaná 
methylenová modř za jistých okolností chová v tkáni zvířecí obdobně tkáňovým 
chromogenům. I tímto směrem konal jsem pokusy s mozkem. 
Vychází již z pokusů prof. Spiny , že se indychkarmin chová analogicky 
jen vůči chromogenům ledvinovým; chromogeny jaterní na př. nejeví žádnou 
analogii s indychkarminem. Pokud se týče chromogenů šedé hmoty, mohu 
184 
4 1. c. sub III. 
5 1. c. sub III. 
