o indychkarminu totéž vypověděti. Pokusy mé vztahují sc tedy jen na zvířata, 
jimž vpravena intravenosně methylenová modř, která sc osvědčila lépe než 
indychkarmin. 
Pokus č. 
7. 
Králíku injikovány intravenosně dvě Pravatzovy stříkačky po 2 - 8 gr. i ° 0 
vodnatého a čerstvě připraveného roztoku methylenové modři, načež za několik 
minut zvíře dekapitováno. Moč je silně modrá. Celá lebka vydána po 1G hodin 
působení chladného vzduchu, načež vyňat mozek. Mozek není do modra zbar¬ 
vený, jeví se téměř tak přirozeně červený, jako u zvířat chlazených (pokus 
č. G.), ač červeň nebyla tak silná, jako obyčejně. Na vzduchu se však téměř 
okamžitě přibarvuje do modra. 
Kdyby oxydace a redukce methylenové modři dála se analogicky chromo- 
genům mozkovým, musila by se v pokusu tomto objeviti modř methylenová 
jako oxydační produkt, totiž mozek měl by hned při otevření dutiny lebečné 
býti zbarven do modra, vzhledem k tomu, co výše uvedeno, že totiž mozek 
zvířat chlazených i bez otevření lebky rudne. V tomto smyslu tedy analogie 
mezi uvedeným barvivém a chromogeny mozkovými neexistuje. Přes to může 
se za jistých okolností, jak učí následující pokus, analogie taková objeviti. 
Pokus č. 8. 
Kousek mozku v pokuse č. 7. použitého, tedy do modra zbarveného, 
ponořil jsem do nádoby naplněné fysiologickým roztokem kuchyňské soli na 
ledě chlazeným. I viděl jsem, že onen kousek mozku zůstal v chladném roz¬ 
toku modrý, ač přístup vzduchu byl úplně zamezen, že však modré barvy 
své téměř okamžitě pozbyl, když byl přenesen do roztoku zahřátého na 40° C., 
a ze jí opětně nabyl , jakmile byl do chladného zpět uložen. Pokus tento pro¬ 
veden byl za všech výše uvedených (pokus č. 4.) kautel tak , že vzduch ze¬ 
vnější ani sebe menšího přístupu k praeparatu neměl. Pedukce methylenové 
modři a oxydace jejího leukoprocluktu daří se tedy v mrtvém mozku i bez 
působení zevnějšího vzduchu velmi dobře. 
Pokus tento tedy dovozuje jakousi analogii mezi methylenovou modří a 
chromogeny; neboť právě tak, jako se methylenová modř v mozku teplým 
roztokem kuchyňské soli redukuje a chladným zase oxyduje, právě tak zblednou, 
jak již nahoře dokázáno, i chromogeny mozkové v teplém roztoku, a rudnou 
opět v roztoku chladném. — 
Poukázal jsem již na to, že se při pokusech s plícemi měna barev pů¬ 
sobením chladných a teplých roztoků rychle dostavuje, jsou-li plíce vzduchem 
naplněny; že však změna ta i u plic atclcktatických, jen pomaleji, sc objevuje. 
K tomu mohu nyní připojiti, že sc šedá hmota mozková chová asi stejně 
jako bezvzdušné plíce. Změna barev, jak již sděleno, sc dostaví, potřebuje 
však delšího času. — 
