7 
Jeden druh bylo možno analogisovati s chrustavkou bílou, druhý se žlutou. 
Názvy »bílá« a »žlutá« nehodí se však na chrustavku sepie tak dobře jako 
na chrustavky ssavců; leč pro obdobu tkaní těch podržuji názvy ty a pojednám 
nejdříve o t. zv. 
a) chrustavce žluté. 
Tato nalézá se obyčejně ve středu řezu, lemována jsouc na pokraji chru¬ 
stavkou bílou, jež vysýlá četné trámce do vnitř. Mezi trámci pak, podobně 
jako u ssavců, uložena jest chrustavka žlutá. (Viz obraz 1. c.) Buňky této 
tkáně jsou veliké, nečetné a v praeparatech glycerinových určitým jádrem 
opatřené. Základní hmota jest tu velice vyvinuta a místy jemně čárkována. 
Buňky objevují v optickém průřezu vedle známých výběžků protoplasmatických 
i jiné a to velmi jemné a hustě seřaděné výběžky, které u buňky samé paprs¬ 
kovitě, ve větší vzdálenosti však rovnoběžně uspořádány jsou a základní hmotě 
ono dříve uvedené proužkování dodávají. Výběžky tyto lze jen nejsilnějšími 
čočkami a jen na lihových praeparatech postřehnouti. Jsou to obrazy odpoví¬ 
dající paprskovitě seskupeným výběžkům, které možno viděti při užití lihové 
methody také na chrustavkách ssavčích. 
Bych výroku tomuto poskytnul náležitou podporu, dovoluji si zde mimo¬ 
chodem uvésti, že se chrustavka z boltce koňského nejlépe hodí ku poznání 
oněch nejjemnějších výběžků buněčných, neboť lze je tu, jak z obrazů fig. 2. 
a 3. vyplývá, se značnou zřetelností viděti, ovšem že toliko při užití methody 
Spinovy a náležitě silných čoček. Každému, kdo se o otázku spojek mezi buň¬ 
kami chrustavkovými zajímá, odporučuji chrustavku onu jakožto nejvhod¬ 
nější objekt ku zkoumání. Při tom však jest třeba toho dbáti, aby řezy byly 
kolmo na obdélnou osu boltce vedeny. — Leč vraťme se k původnímu před¬ 
mětu svému. 
Uvedli jsme svrchu, že při užití methody prof. Spiny lze kolem buněk 
žluté chrustavky sepie viděti paprskovitě uspořádané výběžky. Výrok tento 
třeba doplniti ještě tím, že i ze známých granulovaných výběžků místy na 
obě strany neobyčejně jemné a taktéž jen v líhu viditelné paprsky vybíhají. 
Přidáme-li ku praeparatu vodu nebo glycerin, mizejí všechny výběžky paprsko¬ 
vité a zbývají pouze výběžky granulované, již staršími auktory popsané. Bar¬ 
vivové reakce jsou u žluté chrustavky sepie offícinalis tytéž jako u obdobné 
tkané ssavcii. Barvíť se tato i haematoxylinem i methylovou violetí. 
b) Bílá chrustavka. 
Chrustavku tuto, jak již svrchu řečeno, pozorujeme nejčastěji při okraji 
řezu pod chrustavicí, odkud do žluté chrustavky trámce vysýlá, jež rozvětvujíce 
se a tím na objemu ztrácejíce, až v tenké nitky vybíhají (fig. I.). Vůbec chová 
se tato tkáň chrustavky sépiové co do anatomického uspořádání stejně jako 
chrustavka bílá ssavců. Pozoruhodno jest však, že na některých místech pře¬ 
cházejí trámečky její z jednoho okraje řezu až na protilehlý druhý okraj a to 
často tak pravidelně, že tvoří na řezu jakousi řebřinovitou kresbu. Buňky jsou 
203 
