8 
tu značně menší a jeví, tak jako buňky žluté chrustavky, vedle nečastých 
výběžků granulovaných, též výběžky jemné, husté a paprskovitě uspořádané 
(fig- 1. b). 
Dále lze konstatováti: Základní hmota chrustavky bílé jest místy pro¬ 
stoupena velice jemnými výběžky řádu druhého (fig. 1. a) a jelikož, jak svrchu 
řečeno bylo, i žlutá chrustavka místy jemné proužkování jeví, tedy shodují 
se obrazy moje na praeparatech lihových s Bohovými, jak je po praeparaci 
s jodovým sérum obdržel. Bolí l " praví o těchto výběžcích loco citato na 
pag. 14.: »Sehr interessante Bilder bot der Kopfknorpel von Sepia. Die ganze 
Intercellularsubstanz fast erschien bei Betrachtung mit den starksten Objectiven 
(Hartnacks Linse IX) fein lángsgestreift. Bei náherer Untersuchung ergab sich, 
dass diese feine Lángsstreifung durch die letzte und feinste Verástelung der 
von Knorpelzellen ausgehenden Fortsátze bedingt wurde. Die Knorpelzellen 
zeigten eine sehr reiche, jedoch stets nach einer Seite hin gerichtete Veráste¬ 
lung. Die langen Ausláufer verlaufcn parallel neben einander und verásteln 
sich fortwáhrend unter spitzen Winkeln noch feiner, bis endlich die ganze 
Intercellularsubstanz ein lángsstreifiges Ansehen annimmt.« Obrazy Bohovy, 
které se ku chrustavce svěží a to v seru uložené vztahují, zajisté daleko více 
pravdě odpovídají než obrazy, jaké dostaneme složitou praeparaci řezů chru- 
stavkových vodou, glycerinem neb nějakými barvivý, jak se to obyčejně při 
praeparaci chrustavek děje. Jest tedy patrno, že lihová methoda jest, nechceme-li 
výrok svůj sevšeobecňovati, alespoň pro chrustavku sepie mnohem vhodnější 
než praeparace obvyklé. Přidáme-li k řezům v líhu zkoumaným něco vody 
neb glycerinu, zmizejí , jak následující ohledání nasvědčuje , i v bílé chrustavce 
nejen ony jemné výběžky, jež líh zřejmými činí , nýbrž i četné výběžky granu¬ 
lované, zejména běží-li o výběžky jemnější. Jako mikrochemické reagence 
osvědčují se tu táž barviva jako u bílé chrustavky ssavčí. Lihový roztok 
eosinu barví totiž i bílou chrustavku sepie. Dále mohu na základě svých po¬ 
kusů tvrditi, že taktéž řezy v tinktuře jodové zkoumané objevují na místech, 
kde bílá chrustavka se nachází, poněkud temnější zbarvení. Totéž platí dle 
mých pokusů o boraxovém karminu. 
II. Chrustavka lebečná. 
Na řezech celou tloušťkou této chrustavky objevuje se mimo oba uve¬ 
dené druhy chrustavky, totiž bílou a žlutou, ještě jiná tkáň, která svými histo- 
logickými vlastnostmi stává se pozoruhodnou pro histologa. Tkáň tato za¬ 
ujímá vnitřní čásť řezu odpovídající ploše obrácené k mozku. Buňky tkaniva 
tohoto jsou asi tak veliké, jako chrustavkové buňky chrustavky žluté, mají 
četné tlusté i jemné výběžky , vybíhající ze všech částí periferie těla buněčného. 
(Obr. 5.) Výběžky tyto jsou dále tím charakterisovány, že se rozvětvují a že 
ve vodě a v glycerinu nemizejí. — Bolí bezpochyby buněk těchto neviděl, ježto 
ve své práci tvrdí, že buňky chrustavkové sepie vždy jen na jednu stranu vý¬ 
běžky vysýlají. 
204 
