6 
byla nejspíše východní čásť Adrie pevninou, na níž se dosti jezer nacházelo. 
V celé Istrii a Dalmácii a i na ostrovech od Kvarnérače až k Dubrovníku (Rá- 
gusa) scházejí mořské usazeniny již od druhého stupně středomořského (Medi- 
terranfauna), a jen nejjižněji, totiž na Palagruži, vyskytují se stopy pliocenových 
vrstev přímořských. Východní pobřeží italské bylo, jak známo, za doby svrch¬ 
ního miocenu a pliocenu mořem obklíčeno, jehož zátoka sahala přes rovinu 
Pádu až do Piemontu; východní pobřeží moře Jaderského běželo bezpochyby 
přes západní ostrovy dalmatské. Od čáry pobřeží toho táhne se mezi Splitem 
a Dubrovníkem u Korčuly a Lastova podmořský hřbet přič přes moře Jader¬ 
ské, jehož výška po celé délce nad stouzlovou čáru sahá; hřbet ten nese 
v 
ostrovy: Sušac (Cazza), Palagruža, Pienosa a Tremiti, končí pak osamělou 
horou Gorgano na italském pobřeží. Zvířena měkkýšů pozemních vrchu Gor- 
ganu nenese charakter italský, nýbrž dalmatshý. 17 Sahalť tudíž za mladší 
doby třetihorní poloostrov pevniny istrodalmatské od východu až k vrchu 
Gorgano; severní čásť tehdejšího moře Jaderského souvisela s jižní částí prů¬ 
livem, na rovině západně od Gorgano běžícím.« 
v 
Ze rozsáhlá pevnina istro-dalmatská mladší doby třetihorní, na jih se ší¬ 
řící, sahala od Terstu až k Dubrovníku, a na západ až k Apenninu a že ještě 
za doby diluvialní trvala, o tom nemůže býti, jak z předu již všeobecně na¬ 
značeno, žádné pochybnosti. Byla-li ale spojena s pevninou italskou po celé 
čáře, anebo běžela-li úzká a krátká zátoka podél východního pobřeží italského 
severně od Gorgano, nelze s jistotou tvrditi, zdá se tomu ale tak býti vzhledem 
na známý nález rašeliny a měkkýšů pozemních ve velké hloubce pod Benátkami. 
Nález tento poukazuje pak k tomu, že se tu pevnina za nejmladší doby 
ponořila. 
Dříve nežli se ku zvířeně diluvialní istro-dalmatské pevniny, jakožto úpl¬ 
nému důkazu o trvání pevniny té, obrátíme, budiž několik slov o slepencích , 
v nichž zvířena ta objevena byla, podáno. 
Slepence pobřeží moře Středozemního skládají se z úlomků hornin, hlavně 
vápence a z kostí zvířecích stmelených hmotou jílovito-vápenitou; nalézají se, 
jak známo, v trhlinách a rozsedlinách. Dobývání kostí z nich jest náramně 
obtížné. Ačkoliv se slepenci vyplněné trhliny a rozsedliny pánve Středozem- 
ského moře nacházejí na půdě povahou a stářím rozličné, povstaly přece 
v téže době geologické, za podobných poměrů a za stejných průběhů pří¬ 
rodních. V nich se vyskytující zbytky živočichů náležejí téže geologické době, 
totiž diluvialní, a liší-li se seznamy živočichů těch dle místností poněkud, jest 
toho příčinu hledati jednak v rozsáhlosti trhliny, do které dostati se mohly 
jen zbytky jisté velikosti, jednak v různosti vedle trhliny právě žijících druhů 
živočišných. Ze zbytky živočichů dostaly se do trhlin nejen náhodou, ale 
i zaplaveny tam byly dešťovou vodou, a to ze samého okolí trhliny, o tom 
nelze pochybovati. I na pobřeží dalmatském, isterském a na ostrovech 
tamějších vyskytují se slepence dosti hojně. 
17 
Kobelt: Excursionen in Sud-Italien. Jal rb. d. deutsch. malako-zoolog. Gesellsch. 
1879, p. 144. 
214 
