8 
částečně připálených, i psem ohlodaných, z nichž jsem určil: Ovis aries L., Bos 
v 
brachyceros Růtim., Bos plemene primigenius, Sus a člověka. Ze zbytky jme¬ 
nované náležejí alluviu, jest samozřejmo; mohly by spadati do doby neolitické, 
avšak proti tomu svědčí násadec lebky ovčí kovovým nástrojem seříznutý; 
náleží tudíž ložiště to do předhistorických časů kovových. Za dob těch nebylo 
na ostrově více divoké zvěře diluvialní; není pochybnosti, že ostrov ten již byl; 
člověk pak i s domácími zvířaty dostal se sem za těch poměrně daleko po¬ 
kročilých časů plavbou a několik kusů domácích zvířat snadno tu mohl vyživiti. 
Trvání rozsáhlé pevniny istro-dalmatské za doby diluvialní nelze , jak 
z předvedených důkazu vysvítá, déle popírati. Jelikož zbytky jednotlivých tvarů 
zvířeny lesní na ostrovech dalmatských v slepencích zastoupeny jsou , klesla 
pevnina istro-dalmatská teprve za období lesního , tudíž až ku konci doby dilu¬ 
vialní pod hladinu mořskou. 
II. 
Obraťmež nyní pozornost svou k západní části Středo zemského moře , 
hlavně k otázce o sardo-italské pevnině. 
I zde nalézá se hojnost slepenců, kosti zvířecí obsahujících, za té samé 
doby a tím samým způsobem v trhlinách uložených. Již Cuvier 22 popisoval kosti 
ze slepenců, a sice z Gibraltaru, z Cette, Nizzy, Antibesu, z Bastie a odjinud, 
aniž se byl zmínil o nějakých zbytcích člověka aneb o nějaké stopě měk¬ 
kýšů mořských E. Chantre udává, že v slepencích u Nizzy vyskytují se 
měkkýši: Tritonium, Mytilus a Patella ve společnosti s Hippopotamus, Rhi¬ 
noceros, Bos, Cervus, Ursus a se želvou. V cestopisu La Marmory* 13 uvádí 
Studiati, že v slepencích Bonarie, v okolí cagliarském na ostrově sardinském 
nalezl zbytky měkkýše Mytilus edulis s Lagomys Sardus Wagner, s Myoxu s 
glis, Arctomys, Cervus (dema?) a Cynotherium Sardous — Canis alpinus Pall.' 24 
Hensel pak tu ještě udává Mus orthodon Hensel, Arvicola ambiguus Hensel. 
Rivieře 25 uvádí z jeskyně Baoussi-Roussi nedaleko Mentone vedle člověka a vý¬ 
robků jeho Ursus spelaeus, Bos, Cervus, Sus, Rhinoceros, Glires, Aves a pak 
měkkýše mořské: Mytilus, Patella, Pectunculus, Cardium a Pecten jacobeus. 
Z jeskyně Levrange u Brescie uvádí Forsyth Major : 26 Felis catus (ferus), 
Ursus arctos, Meleš taxus, Canis lupus, Mustela martes, Foetorius putorius K. 
et Blas., PMetorius erminea K. et Blas., Foetorius vulgaris K. et Blas., Sorex 
vulgaris, Crocidura leucodon, Crocidura sp. ?, Talpa europaea, Sus scrofa (ferus), 
Cervus elaphus, Capra ibex (hojně), Arctomys marmotta (velmi hojně), Myoxus 
glis, Mus sylvaticus, Arvicola glareolus var. Nageri Schinz (velmi hojně), Arvi¬ 
cola nivalis Martins, Arvicola (arvalis?). Učenec ten má za to, že zbytky zvířat 
22 Cuvier: Rech. s. 1. ossem. foss. 
23 La Marmora: Voyage en Sardigne; 3. part. descrip. geolog. Turin 1857. 
24 Nejspíše to Cuon europaeus Bourguig. Též F. Major připisuje tvar ten rodu Cuon. 
25 Comptes rendus de 1’Académie, 29. avril 1872. 
26 C. Marinoni: Nuovi materiali di Paleoetnolo^ia Lombarda. Atti della Soc. ital d 
sc. natr. Vol XV. fasc. III. 1972, p. 7. 
216 
