18 
Bogdanow předpokládá za období glacialního středoevropského na rovinách 
ruských, tehdáž výše ležících, kontinentální podnebí nej vyššího rázu. Černozem 
tu byla pokryta stepami s jejich charakteristickou zvířenou: Alactaga jaculus, 
Spermophilus rufescens, Spermophilus guttatus, Aractomys boibac, Lagomys 
pusillus, Cricetus frumentarius, Otis tarda atd. S geologickými a s palaeonto- 
logickými výzkumy, jakož i s fysikálními proměnami srovnává se však více, jak 
dále shledáme, že hlavní čásť kontinentálního podnebí, zvláště nejvyšší stupně 
jeho, s rozmnožováním se zvířeny štěpní po střední Evropě padá až za období 
glacialní středoevropské. Docela mylný jest náhled Bogdanůw, že žádné zvěře 
sibiřské do západní Evropy se nedostalo proto prý, že uralské pohoří ledovcem 
pokryto bylo. Uvádím jako protidůkaz sibiřská zvířata u nás se vyskytující: 
Myodes torquatus, Myodes lemmus (obensis), Lagomys hyperboreus, Arvi- 
cola gregalis, a více jiných tvarů hrabošů, jež jsem byl určil z jeskyň štram- 
berských na Moravě. 65 V pohoří uralském pak, které se svým příkrým po¬ 
krajem východním podobá se více přešinutí vrstev s kleslým křídlem východ¬ 
ním, nežli pásmu horskému, nepotkáváme žádných stop ledovců, a Howorťh 66 
nedávno dokázal, že pohoří toho za období, když skandinávské hory ledovci 
pokryty byly a balvany bludné roznášely, vůbec ještě nebylo. 
Bogdanow dále podotýká, že průběhem kontinentálního podnebí poměry 
se na rovinách ruských hlavně v černo zemi částečně pozměnily, že mírnější, 
vlhké podnebí nastalo a tehdy že se lesy rozšiřovati začaly, tak že listnaté 
stromoví dostalo se do západních stepí ruských a některé, jako Quercus pe- 
dunculata, Tilia europaea, Acer platanoides a j., dostavilo se až k západnímu 
úpatí uralskému, kdežto jiné, jako Fraxinus excelsior, Carpinus betulus, Quer¬ 
cus ruber, Fagus sylvatica tak daleko nepostoupilo. Zvěř brala se týmž smě¬ 
rem. Nehring 67 poznamenává k tomu, že snad by mohlo Bogdanoicem nazna¬ 
čené období vlhkého podnebí souhlasiti s druhým obdobím glacialním. Mělo-li 
však býti druhé období glacialní středoevropské příznivým rozšiřování se listna¬ 
tého stromoví, třebas i jen v sousedních krajinách, musilo by býti i první 
období příznivé tomu, a takových důkazů neshledáváme. Pravdivější bude, že 
naznačená doba mírnějšího podnebí souvisí s mírnějším a vlhčím podnebím 
středoevropským dob poglacialních, které sledovaly kontinentálnímu podnebí 
středoevropskému, kdy se tu lesy rozšiřovati začaly a naše poglacialní zvířena 
pastvin postupovala před hustými lesy směrem k Uralu. 
Lesní vegetace, vykládá Bogdanow dále, nemohla na rovinách ruských 
vytlačiti zcela vegetaci štěpní, jak dokazují na černozemi roztoucí, step vy¬ 
značující rostliny; zvěř tam žijící nebyla s to později proniknouti pouští aralo- 
chvalinskou do dnešní Rusi. Potom prý pozdvihnul se sever ruský a oblast’ 
aralo-chvalinské pouště, ledovce Uralu roztály a Ural nepřekážel dalšímu po¬ 
stupu zvěře a rostlinstvu sibiřskému na západ; nastoupila prý kolonisace půdy 
66 Woldřich: Diluviale Arvicolen aus den Stramberger Hohlen in Máhren. Sitzber. 
d. k. Akad. d. Wiss. Wien, I. Abth. Dec.-Heft 1884. 
66 Geological Magazine, October 1890. 
67 Nehring: Die geograph. Verbreitung der Sáugethiere in dem Tschernosem-Gebiete. 
Zeitschrift d. Gesellsch. fur Erdkunde. Berlin 1891. B. XVI. Nr. 4. p. 342. 
226 
