22 
sledovala zvířena lesní, že jí předcházeli tlustokožci a že jest vůbec nejmladší 
zvířenou diluvialní. Náhledu Kafkovu odporuje nález sudslavický mnou přesně 
popsaný 71 z rozsedliny I., obsahující smíšenou zvířenu glacialní a štěpní, 
a z rozsedliny II., obsahující smíšenou zvířenu pastevní a lesní. I namáhá se 
badatel vysvětliti to jinak, aniž by jen jeden ze spisů mých, týkajících se ná¬ 
lezu sudslavického, jak odborníky uznáno, nejdůležitějšího v Evropě, byl uvedl! 
Uznává sice mlčky čtyry mnou do vědy uvedené zvířeny diluviální, nahoře 
naznačené, ne však postup jejich. Míní totiž, že obě rozsedliny sudslavické trvaly 
současně a docela nepravidelně vyplněny byly buď střídavě, buď současně. Zví¬ 
řena štěpní do rozsedliny I. tenkráte prý se dostala, když již rozsedlina II. 
zvířenou pastevní naplněna byla a zbytky zvířeny lesní se v ní nashromaždo- 
valy. Vysvětlení to odpovídá ovšem náhledu Kafkovu, nahoře uvedenému, vý¬ 
borně, ale má tu chybu, že jest neuvěřitelno. Dle vysvětlení badatele toho byla 
by se musila napřed rozsedlina I. naplniti zvířenou glacialní, na to vyplnila se 
rozsedlina II. zvěří pastvin (mezi tím musila tudíž býti rozsedlina I. uzavřena 
aneb něčím pokryta, aby se do ní zbytky zvěře pastevní nedostaly), pak se 
naplnila rozsedlina I. zvěří štěpní (do rozsedliny II. se však dostati nesměla) 
a současně s ní neb dříve naplnila se rozsedlina II. zvířenou lesní! Z mých 
zpráv vysvítá, že v rozsedlině I. zbytky zvěře glacialní nebyly dole uloženy 
a zbytky zvířeny štěpní nahoře, nýbrž že byly promíchány; pak vykazují ve¬ 
škeré kosti rozsedliny I. rozhodně větší geologické stáří, nežli kosti rozsedliny II., 
což odborníku na první pohled poznati lze. Mám za to, že bylo by zbytečno 
dále se s vysvětlením Kafkovým, týkajícím se nálezu sudslavického, zabývati 
a poukazuji na odůvodněné své vysvětlení jednoduchého a přirozeného po¬ 
stupu ve spisech mých obsaženého. 
Badatel ten uvádí pak následující výrok (p. 206): »Můžeme s úplnou určitostí 
tvrditi, že nedlouho po glacialní době, kdy kraje naše skýtaly obraz parku 
podobný, kde lesů přibývalo a několik území tundrám podobných se tu na¬ 
lézalo, dostali se sem nosorožec a mamut s druhými representanty zvířeny 
pastvin, s velkými dravci a s člověkem, a že potom také zvířena štěpní od 
východu se sem dostavila; protož mezi tím poměry podnebí a půdy se byly 
změnily a zatím mezi většími lesy skutečné štěpní území povstalo.« Neznám 
příkladů a důkazů, že by na půdě od ledovců opuštěné napřed prospívaly 
traviny, parky a lesy a po nich sledovala step. Pravý opak dokázal známý 
botanik Engler,~' 1 totiž že u nás po květeně glacialní sledovala květena štěpní, 
pak teprve rozmohly se v údolích poříčních traviny, drn tvořící, a skupiny 
křů a lesního stromoví, šíříce se potom po stepích dále; po travinách (a par¬ 
cích) následovaly lesy. S tím souhlasí úplně i výzkumy Bogdanowa ve ste¬ 
pích volžských, jak jsme nahoře poznali. 
71 Woldřich: Diluviale Fauna von Zuglawitz in Bohmerwalde. Sitzb. d. k. Akademie 
d. Wiss. Wien, I. Ber. B. LXXXIl 1880; II. Ber. B. LXXXIV, 1881; III. Ber. B. LXXXVI1I. 
1883. — Diluvialní íauna u Sudslavic. Zpr. zašed. kr. české společ. nauk. Praha, I zpr. 
1880; II. zpr. 1881; III. zpr. 1883. 
7a Engler: Versuch einer Entwicklungsgeschichte der Pflanzenwelt seit der Tertiár- 
periode. Leipzig 1879. 
230 
