-1 
ského útvaru. Přímka spojující dvě nejvíce vyklenutá místa na obou skořápkách 
zove se, jak známo, tloušťkou a stojí u velké většiny mlžů kolmo na miskách. 
Při uvedených dvou rodech není však přímka ta postavena kolmo, nýbrž šikmo, 
a tvoří bud napřed aneb do zadu s miskou ostrý uhel. Rod Leda, který z mlžů 
jest nejstarší a který má hlavní své rozšíření ve druhé zvířeně silurské dle 
Barrandea, jest podobně jako ostatní starší silurské rody Modiolopsis, Nucula, 
Synek a j. stejnomiskatý; avšak záhy poměrně vyskytují se již některé druhy 
rodu Avicula se skořápkami sobě nestejnými. 
O původu nestejnosti misek byly náhledy rozličné a jeden nikoli z nejpo¬ 
slednějších byl ten, že z příčiny neznámé jedna polovina těla zvířecího mohut¬ 
něla a že následkem toho i miska tuto polovinu kryjící počala se více klenouti. 
Vysvětlení toto ovšem není správné, poněvadž nelze pochopiti příčinu, proč by 
jedna polovina těla, tudíž jedna polovina všech ústrojů pojednou rostla v míře 
větší než polovina druhá a mimo to nikterak nezakládá se na zkušenostech 
dobytých při zkoumání těla nynějších mlžů. 
Nestejnosť misek tvoří u čeledi rudistů znak velmi význačný a lze tu, 
dle mého zdání, nejlépe dokázati původ růstu jedné misky na úkor druhé. 
Nejstarším zástupcem rudistů jest nade vši pochybnost’ rod Diceras, který 
pochází, jak později uvedeno bude, z rodu Megalodon, úplně stejnomiskatého. 
Ač rod Diceras má svrchní skořápku vždy menší zpodní, přece nejsou rozdíly 
ty tak značné, abychom nemohli za typ rodu toho považovati tvar s miskami 
úplně stejnými, nehledě ani ku příbuznosti jeho s rodem Megalodon. U ně¬ 
kterých jedinců hojného druhu Diceras arietinum pozorujeme misku levou zcela 
obdobně tvořenou, jako miska pravá jest, a jen o málo menší. Tíže skořápek 
u rudistů většinou velice značná, způsob potravy a pak také i mocný pohyb 
vln mořských byly příčinou, že původně stejnomiskatý tvar ten přirůstal 
vrcholem jedné skořápky ke dnu mořskému, aneb ke skále pobřežní. Rod 
Diceras neměl ještě zákona ustáleného, kterou miskou přisedati, nýbrž přirůstal 
tu pravou, tu levou a tato okolnosť zřejmě svědčí tomu, že stejnosť misek 
byla původní a jaksi v plánu rodu toho. Utkvěním jedné skořápky tíhlo tělo 
zvířete do skořápky zpodní a pohyb misek omezil se úplně na misku svrchní. 
Kdežto otevírání dělo se původně pohybem podobným otevírání knihy, mohl 
nyní proud vodní s potravou vniknouti k tělu nejlépe tehdy, když svrchní 
miska byla vyzvednuta do výše. Následkem toho tedy, že tělo zvířecí již tíhou 
svou skořápku svrchní opouštělo a ve zpodní se ukládalo, stávala se svrchní 
skořápka menší a opustivši původní svou úlohu, chrániti celou polovinu zvířete 
před vlivy zevnějšími, přejímala čím dále tím více během rozvoje úkol pou¬ 
hého víčka. 
A tento zde ve stručnosti načrtnutý pochod zobrazen jest zúplna ve vývoji 
rudistů, pokud se týče vnějšího tvaru misek a jím jen lze, dle mého mínění, 
vysvětliti nestejnosť misek u mlžů. Za typ mlže možno proto považovati měk¬ 
kýše se dvěma úplně stejnými miskami a máme v tom ohledu obdobu také 
u ramenonožců, mezi které patří, jak známo, nejstarší zkameněliny vůbec. 
Dokud tato zvířata měkkýšovitá byla volná, aneb přisedala stvolem, jsou úplně 
238 
