11 
sobem otevírání misek a že sval svou inserci zvyšoval; názoru tomu svědčily 
by snad také i poměry u rodu Hippurites, který má ze všech nejdelší kuželo¬ 
vité zuby a také ze všech nejmocnější násadec, avšak tu dlužno připomenout^ 
že u všech druhů, kde jest násadec, sval zadní upínal se na zpodní skořápce 
v dutině, tak že poměrná vzdálenost’ obou inserci na zpodní a na svrchní sko¬ 
řápce zůstala touže. 
5. Zámek. 
ř 
Ucel zámkového ústroje, totiž zubů a jamek u mlžů, není dosud zcela 
zřetelně vysvětlen. Jest otázka, která není dosud právoplatně rozřešena, slouží-li 
zuby zvířete k tomu, aby uzavření skořápek bylo pevnější, čili aby svaly, které 
misky uzavírají, byly jimi podporovány ve své činnosti. Jen u některých nečet- 
ných rodů jsou zuby tak zařízeny a v podobě háčku zahnuty, že zapustivše 
se určitým krátkým a vodorovným pohybem do jamek skořápky drží pevně 
pohromadě. Obyčejně zapadají volně a nepřekážejí nikterak při otevření, ne- 
působí-li zároveň zavírači. V tom případě zdá se, že zuby jsou jen proto, aby 
řídily pohyb při uzavírání tak, aby po uskutečněném pohybu skořápky obě 
přišly do vzájemné polohy k sobě takové, při které uzavření jest úplné a nikde 
po straně otvor nezeje. 
A tak by vyplňoval zámek u mlžů dvojím směrem účel svůj a obojí tento 
směr vidíme u rudistů. Jsou některé rody a to obyčejně starší jako Diceras, 
pak také ale i Requienia, Toucasia, Apricardia a j., u nichž přední zub na svrchní 
skořápce jest plochý a šikmě položený, tak že zapadnutí do jamky na sko¬ 
řápce zpodní nemůže* se díti pohybem kolmým, nýbrž šikmo-vodorovným 
a jsou-li jednou skořápky uzavřeny, nelze je opět pohybem kolmým otevřití, 
nýbrž zub vysouvá se z jamky jen při jistém, určitém pohybu šikmo-vodo- 
rovném. Jest zřejmo, že v případech těch zub zřejmě přispívá ku pevnému 
uzavření misek. Dlužno zde podotknouti, že u rodů jmenovaných zadní zub 
bývá vždy více neb méně zakrsalý. 
U druhé řady rudistů jsou zuby dlouhé a rovné a kolmo na skořápku 
postavené, tak že zavírání i otevírání může se díti jen způsobem tím, že svrchní 
skořápka kolmo nahoru neb dolů se pohybuje. Při miskách zavřených nepůsobí 
zuby, neodporují nikterak při otevírání a lze je tudíž míti jen za jakési stěžeje, 
podél kterých miska svrchní pohybovati se musí, aby na pravé místo přišla 
a zpodní skořápku úplně uzavřela. To vidíme u rodů Caprotina, Monopleura, 
Polyconites, Petalodontia, zvláště pak u Hippurites, Radiolites a Biradiolitcs, 
kteréž rody vynikají zvlášť mocnými a dlouhými zuby. 
Při rozpravě o důležitosti a účelu zámku dlužno na zřeteli míti, že nej¬ 
starší tvary nemají buď zubů žádných anebo jako nejstarší zámkový typ zámek 
řadozubý č. taxodontní (Leda, Nucula), který rovněž nepřispívá k upevnění 
obou skořápek. Četné rody mlžů (na př. Pectunculus) mají na svých, předním, 
zadním i také zpodním, okrajích ještě hrboulky, které rovněž vydatně po¬ 
máhají při uzavírání misek v tom směru, že všinouce se mezi sebe uzamykají 
245 
