I. 
Bude tomu hned 100 let, co operace Chopartova se pěstuje; Chopart 
uveřejnil prvou svou publikaci r. 1792 (Fourcroy, La medécine éclairée par 
les Sciences phys. Tom. IV). Případů, ve kterých se operace tato vykonala 
po celém světe, snad je na tisíce. Jesti však málo operací, o kterých by se 
úsudky znalců tak velice rozcházely, jak se to dělo s operací touto. A právě 
chirurgové francouzští to byli, kteří se proti methodě slavného krajana svého 
vyslovovali co nejrozhodněji. 
Všechny námitky točí se okolo jedné věci, že totiž člověk dle methody 
Chopartovy amputovaný obyčejně na pahýlu choditi nemůže. Příčina toho 
hledala se v t. zv. retrakci paty. Zkušenosť ukazuje, že se pahýl schýlí velmi 
časně ve smyslu flexe plantární, jinými slovy, že nastane truncus equinus. 
Přihlížíme-li blíže, shledáme, že se brzy dostaví i jistý stupeň pronace; z pahýlu 
se stane truncus equino-valgus. O faktu samém nebylo a není pochyby. 
Proč se tak děje, o tom bylo velmi mnoho psáno a mluveno. Rozvláčné 
o tom diskusse jsou odborníkům známy a není tuším nikoho, kdo by se ještě 
nyní domníval, že onen truncus equino-valgus záleží na pouhém porušení 
antagonistických poměrů svalových. Zvláště pitváním pahýlů, na kterých majitelé 
jejich mnoho let chodili, dokázáno, že 1. nebylo žádného zkrácení šlachy 
Achillovy; 2. že articulatio tibio-tarsalis je trvale v maximální flexi plantární; 
3. že calcaneum i astragalus nejsou nad sebou, ale za sebou, astragalus napřed, 
calcaneum za ním. Souděno z toho, že tato poloha kostí nastává nevyhnutelně 
z mechanických poměrů pahýlů, a že jinak ani býti nemůže, jakmile při chůzi 
tíže celého těla na pahýlu spočívá. 
A poněvadž lidé s touto nevyhnutelnou deformací pahýlu choditi mohli 
a dlouhá léta chodili, plynul z toho úsudek, že v retrakci paty nelze hlcdati 
příčiny toho, proč mnozí na pahýlu choditi nemohou. Již slovutný Vincenc 
v. Kern, jak mi předchůdce můj baron Dumreicher vypravovával, znal člověka, 
Jenž, byv amputován dle methody Chopartovy, cestu z Vídně do Paříže vy¬ 
konal pěšky. Nebožtík professor Linhart měl vzácnou příležitost”, že mohl 
pitvati pahýl člověka, jenž r. 1843 od Karla Textora po methodě Chopartově 
byv amputován, sloužil v nemocnici wúrzburské a všechny služby vykonával 
až do r. 1865. Na pahýlu tom dokázány byly ony změny, o kterých právě 
promluveno. 
251 
