7 
ního. Překvapilo mne, že svaly, o něž běží, při provlékání vzdorovaly, ač byla 
narkosa dosti hluboká. Když pak lalok plantární byl přišit k dorsálnímu, dal 
jsem udělati obvazek tuhý v levné flexi dorsální. Rána se zahojila téměř všude 
per primam. Nemocná nyní pohybuje pahýlem ve smyslu flexe dorsální velmi 
praecisně a jest pozorovati, že šlachy do kosti zašité při tom silně vyvstávají 
v 
a sval v tom okamžiku tvrdne. Šlachu při tom možno stopovati až tam, kde 
do kosti byla ponořena. 
V případě tomto jsem tedy sáhl k technice, jíž posud nebylo užito, vy¬ 
vrtav pro šlachy úplný kanálek, aby se šlacha v kosti usadila a v ní přirostla. 
Posavadní tenoplastické operace záležely v tom, že se šlacha sešila se šlachou 
jinou a sem především patří tenoplastika, jíž prof. Nicoladoni provedl při lé¬ 
čení t. zv. pes calcaneus paralyticus. Podobně si počínali především někteří chir¬ 
urgové francouzští při poraněních, užívajíce šlach neporušených k tomu, aby 
přišity byvše na místo patřičné, hýbaly částmi, jež přirozených šlach svých 
byly zbaveny poraněním. Hledě ke svým vlastním zkušenostem, musím pro- 
hlásiti, že výsledky operací tenoplastických nejsou stále zaručeny. Tak zejména 
v jednom případě tenoplastiky provedené dle prof. Nicoladoniho zpozoroval 
jsem, že se šlacha M. peronaei, zašitá do šlachy Achillovy, během času vy- 
souvla ze svého zamýšleného upevnění, a že tím výsledek operace byl jen 
počasný. Naopak ale jsem měl právě tyto dni před sebou děvče lOleté, jemuž 
jsem tutéž operaci vykonal před osmi lety s výsledkem trvalým. Děvče toto 
provádí flexi plantární s obratností a silou úplně uspokojivou. Při tom se 
spatřuje, že jizva operační je se šlachou pevně srostlá, tak že při akci svalstva 
se smršťuje’ vzrůstem částí se zároveň vysoko pošinula, tak že je zšíři tří 
prstů nad patou. Zajímavo při tom jest, co mi pověděl p. prof. Lorenz. Vý¬ 
borný tento orthopéd, jenž na všech polích svého oboru klestí nové dráhy, 
vykonal v případě spastické paralyse několik tenektomií, t. j. vyřízl celé šlachy, 
aby zničil vliv jistých svalů na klouby skrčené. I zpozoroval, že centrální konce 
svalů takto zkomolených srostly pevně s jizvou operační a že se při každé 
akci svalů těchto jizva smršťovala. Proto se mi zdá, že by v příčině té, o kterou 
mi běží, snad i dostačilo, šlachy extensorův dorsálních pouze přeříznout]', aby 
vrostly v jizvu, ve které se lalok plantární s dorsálním spojuje. Avšak potom 
by byla účinnosť šlach těchto přece jen slabá, a proto se mi zdá, že jsem 
volil prostředek vydatnější. I se stanoviska theoretického bylo by dosti zají¬ 
mavo, přesvědčiti se pokusy na zvířatech vykonanými, jakým způsobem šlacha, 
kostí provléknutá, se tkanivem kostním sroste. 
Končím touto úvahou: Noha lidská, pokud rozboru mechanickému pod¬ 
robena byla, vyniká tím, že jsou v ní vtěleny dva principy: princip pevnosti 
a princip pohyblivosti Obé objasnil prot. Lorenz ve své práci o noze ploské. 
Chirurgové, kdykoli jsou přinuceni amputovati v oboru kostry nohové, nechť 
mají na mysli oba principy, aby nemocnému se dostalo pahýlu, jenž takořka 
imituje nohu normální, aspoň ohledem k oběma principům. Moje arthrodese 
a moje tenoplastika, již nazývám tenopexis , snad sem tam malou službičku 
při tom vykonají. 
255 
