P avel Schoop (B XIII. 2196) obdržel osmihodinným zahříváním ethylen- 
dibromidú s dimethylanilinem na vodní lázni látku při 50° C tající, již za tetra- 
methyldiamidodifenylethan č. tetramethyldiamidodibenzyl 
považoval, dovolávaje se prací Horchardových (B. XII. 681) o kondensaci 
dimethylanilinu s chloroformem a chloridem uhličitým a prací O. a E. Fischerů 
o kondensaci dimethylanilinu s chlorálem (B. XI. 951). 
Schoop po vypuzení zbytku těkavých surovin vyňal etherem hnědý olej, 
který překapoval, i těkala prý polovina pod 360° C, druhá výše. Olej pod 
360° přešlý ztuhl mu průběhem několika dní a získána odlisováním, mytím 
a přehlacováním z alkoholu methylnatého zásada čistá, při 50° C tající, snadno 
rozpustná v etheru, ligroinu a alkoholu methylnatém i ethylnatém, nerozpustná 
ve vodě, vroucí nad 360°, jíž po výsledku rozboru 
C: 80*40% 
Id: 9 05% 
neotálel přiřknouti vzorec C 18 II 24 N 4 , či 
/CH. 
CHo — C 6 II 4 — N 
X CH, 
/CH 3 
CH 2 — C 6 H 4 — N 
CH : , 
vyžadující: 
C: 80*51% 
H: 8*96%. 
Při opětování této kondensace obdržel jsem skutečně látku uvedených 
vlastností, tající 51° C a ; když se však teplota ke konci reakce zvýšila, byla 
vzniklá zásada v maz proměněna a nepodařilo se mi více látku Schoopovu, 
Rozpravy. Ročn. I. Tř. II. Č. 19 1 
285 
