7 
Vznikl-li diťenyldimethyldiainidoethan kondensací ethylendibroinidu s di- 
methylanilinem, bylo lze očekávati jej i při monomethylanilinu, 
t. j. že dá: 
n/ N CH ' 3 \n 
CH„Br 
CH,.Br 
+ 
CH 3 v 
Ph 
Hv 
N-- 
ch 3 ^ 
CH, 
CH 
CH, 
/ 
./ 
2 HBr 
2 V 
>N 
Opakovali jsme proto práci svou s monomethylanilinem, jak v následu¬ 
jících popisech čtyř pokusů podrobně jest vypsáno, a získali jsme při mono¬ 
methylanilinu surovém sice výsledky nepatrné, za to u lučebně čistého s každým 
dalším pokusem stále a značně theoretickému se blížící výtěžek na zásadě 
Schoopově, čímž nový a hlavní důkaz pravosti náhledu našeho o jejím vnitřním 
seskupení podán. 
63 g ethylendibroinidu a 127 g surového 60%ho monomethylanilinu 
zahřívalo se 1 den s 35 g sody Solvayovy na vodní lázni; ze vzniklé hnědé 
ve vodě plovoucí kapaliny vypuzeny parou nezměněné suroviny po přidání 
mentiny louhu, zbytek se překapoval pod sníženým tlakem při 200—240". 
V jimadle zachycený olej vyloučil v ledničce žluté jehlice, jež při obyčejné 
teplotě rychle se zase rozplynuly. Po opětném přehánění nezměněných surovin 
parou zbývaly zase kapky žluté, olejovité, které na cedítku plátěném se ne¬ 
zachytily, proto vyňata zásada etherem, který sušen a odpařen zase jen hnědý 
maz zanechal, který při vícerém rozpouštění v kyselině solné a srážení 
čpavkem za přímého ledem chlazení jen v maz přecházející klky zanechával. 
Teprve po novém dvanáctihodinném s vodou odpařování podařilo se tak ne¬ 
čistot zbaveného výrobku získati, že průběhem více dní v ledničce hlatě di- 
fenyldimethyldiamidoethanu vyloučil, které bylo lze mytím a přehlacením 
vyčistiti. 
Malý výtěžek, pocházející od trochu krátkého zahřívání a od vzniku mazů 
při odhánění parou za přítomnosti i jen mentiny volného louhu, neodpovídal 
ani tomu, co by bylo musilo dáti oněch 40% dimethylanilinu, v surovém 
monomethylanilinu obsažených; proto pokusem tímto ničeho dokázáno nebylo 
a musilo se pracovati napříště s lučebně čistým monomethylanilinem, jak jej 
skytá způsob přípravy dle Noeltinga a Byassona (B. X. 795). 
11 g ethylendibroinidu zahříváno s 13'4 g ch. č. monomethylanilinu, 7 g 
sody a 100 g vody přes noc na vodní lázni. Po vypuzení surovin nezměněných 
parou, rozpuštěna zásada v etheru, draslem vysušený roztok sražen plynným 
chlorovodíkem a z vodného roztoku chlorhydratu za chlazení ledem sražena 
čpavkem klkatá, po chvíli hrubě hlatící hnědá zásada o bodu tání 45 °. Pře- 
hlacena z roztoku v alkoholu methylnatém, vyčištěna v roztoku ligroinovém 
za varu uhlím živočišným a dvakrát po odpaření ligroinu a vylisování v cedícím 
papíru alkoholem methylnatým prána a dvakrát z něho přehlacena, vykázala 
stálý bod tání 51 0 C a byla bílá, s nepatrným žlutavým odstínem. Získáno 
289 
