12 
které od LiNNÉ-ových dob se zachovaly. O palici poznamenal, že jest to mo¬ 
difikace klasu se stlustlým vřetenem, též o jehnédé, že jest to způsob klasu 
s neúplnými květy, jehož vřeteno po odkvětu neb uzrání upadává, o úboru 
(calathium) pak praví, že se ničím podstatně neliší od strboulu, než tím, že u Kotu¬ 
posti se nachází (s tyčinkami květů srostlými). 
O RópER-ově nedávném rozvržení květenství dle rozkvétání dostředivého 
a odstředivého zmiňuje se Bischoff toliko v závěrečné poznámce, nepronášeje 
o něm vlastního úsudku; přece však jeví se, jak jsme viděli, působení oné 
náuky na celý pořad forem uvedených. 
Nejméně se Bischoff-oví poštěstilo rozeznávání laty, chocholíka a vrcho- 
líka; kružel sítin ( Juncus ) kladl mezi vrcholíky, avšak kružel kláskatý od Scir- 
pus silvaticus uvádí mezi složitými chocholíky. 
R. 1848 vyšly J. Sv. PRESL-a Počátkové rostlinosloví, ve kterýchž o kvě¬ 
tenství čteme nejprve, že se rozeznává květenství neobmezené neboli dostředivé 
a květenství obmezené čili zástředivé.’) Charakteristika obou květenství podána 
zcela dle RóPER-a, avšak nějakého osobního mínění o tomto způsobu roze¬ 
znávání náš spisovatel nepronáší. Ostatně se také nikterak tohoto rozdělení 
nadále nedrží a hned praví, že jsou květenství následující způsoby: 1. klas 
a klásek (spica et spicula), 2. palice (clava), 3. jehněda neb kočička (amentum), 
4. hrozen (racemus), 5. lata (panicula), 6. kytka (thyrsus), 7. chocholík (co- 
rymbus), 8. okolík (umbella), 9. vrcholík (cyma), 10. chomáč neb svazek (fas- 
ciculus), 11. strboul (capitulum), 12. oubor (calathidium), 13. placatka (coe- 
nanthium), 14. klubko (glomerulus), 15. přeslen (verticillus). 
Porovnáme-li tuto řadu květenství u PRESL-a s onou u BiscHOFF-a, vidíme, 
že jest tatáž; čísel jest ovšem o 2 více, však jen proto, že kytka (thyrsus) 
a úbor (calathium) zvláště jsou číslovány. Která z těchto forem náleží mezi 
obmezené a která mezi neobmezené, se po většině nedovídáme, ba květenství 
obmezená: vrcholík, chomáč a klubko nezůstala ani pohromadě jako u Bi- 
scHOFF-a. Ačkoliv princip veškerého seřadění výslovně od PRESL-a neudán, 
můžeme se ho snadno dovtípiti: rozhodovala! tu pouze rozličná délka hlavní 
osy a všelikých os vedlejších, dle tohoto vzorce: 
a) Osa hlavní prodloužena, vedlejší skráceny (květy přisedlé): 
1. klas, 2. palice, 3. jehněda. 
b) Osa hlavní prodloužena, vedlejší též prodlouženy: 
4. hrozen, 5. lata, 6. kytka, 7. chocholík. 
c) Osa hlavní skrácena, vedlejší prodlouženy: 
8. okolík, 9. vrcholík. 
ti) Osa hlavní i vedlejší skráceny: 
10. chomáč, 11. strboul, 12. oubor, 13. placatka, 14. klubko, 15. přeslen. 
Přeslen položen na konec, protože hlavní osa v něm co nejvíce jest skrá¬ 
cena, i květy často bývají přisedlé. 
*) Název ten méně jest srozumitelný než » odstředí vé«, jehož tuto užíváno. 
308 
