29 
květenství původní, svérázné a samostatné, kteréž toliko neprávem z řady kvě- 
tenství samostatných bývá vylučováno. 
Další vlastnost laty, ze způsobu jejího rozvětvení vyplývající, jest, že sou¬ 
řadné osy vedlejší všelikých stupňů rozvětvení jsou mezi sebou 
i naproti mateřské své ose nerovný, to jest nestejné hodnoty, nesou 
totiž nestejný počet listů (listenů) a nestejný počet souřadných os pobočních, 
a rozvětvení jejich jde do rozličných stupňů. 
Zcela jinak se to má s květenstvími jednak botrytickými, jednak vidlano- 
vitými. Ve květenstvích botrytických (které kratčeji botrye slouti 
mohou) převyšuje počet souřadných os rozhodně počet stupňů 
rozvětvení čili počet os pod řáděných, který pro jednoduché základní 
formy toliko dvě obnáší, převyšuje jej tím více, čím hojnokvětější květenství 
to jest. Položíme-li počet podřaděných os 2 do čitatele, počet postranních sou¬ 
řadných květů který původně vždy více než dvě obnáší, do jmenovatele, 
možno číselný poměr os subordinovaných ke koordinovaným, 2 * n , vyjádřiti 
2 
pravým zlomkem —. Zlomek ten jest tím menší, čím hojnokvětější jest botrye, 
kterou vyznačuje. Jestliže se hlavní osa končí neb obmezuje květem, což 
jest původnější tvar botrye, jsou všecky postranní květy zplozeny osou květu 
konečného, jsou všecky tomuto jednomu květu podřaděny. Tak v obr. 13. 
jest pět postranních květů, které jsou prvořadému květu konečnému pod- 
řáděny, poměrný zlomek, jímž hrozen ten vyjádřen býti může, jest Kvě¬ 
tenství hroznovité stává se však ještě typičtějším, jestliže konečný květ se ne¬ 
vyvinuje, což jest častějším pravidlem; pak nalézáme toliko souřaděnost 
všech květů, žádnou podřaděnost květů více. Osy květní jsou sice 
jako prvé podřaděny hlavní ose květenství, ale poněvadž tato netvoří květu, 
jsou všecky květy vespolek souřaděny. Takovouto neobmezenou botryi 
2 
(hrozen) představuje obr. 15., jejížto poměrný zlomek jest -q, v němž 2 zna¬ 
mená sice počet generací os vůbec, ne však generací květních (kvčtonosných) 
os, kteréžto všecky jedné generaci náležejí, takže by se poměr generací květ¬ 
ních ku počtu květů zde zlomkem a všeobecně — vyjádřiti mohl. 
li ii 
Ježto se v jednoduché botryi souřadné osy květní dále nerozvětvují, tedy 
jsou vedlejší osy souřadné vespolek sobě rovny; někdy nesou 
všecky neb dolejší z nich dva sterilní listence, obyčejně však jsou vesměs bez- 
listenné; hlavní ose však, kteráž četné listeny nese (aspoň původně, ač 
tyto mohou se potlačiti) a četnější postranní osy vysýlá, obyčejně také sama 
květem nekončí, hodnotou nejsou rovny. 
Zbývá nyní ještě v úvahu vžiti botrye složené čili diplobotrye, 
jak bychom je krátce nazývati mohli. 1 ) V této jsou postranní květy jednoduché 
botrye a někdy i konečný květ nahrazeny opět botryemi, tedy hrozny 
') Eiciiler nazýval je po příkladě Guillarda dibotryemi, což by ale značilo spíše 
květenství ze dvou hroznů složené, kdežto se zde jedná o botrye dvojnásobné neboli dvoj¬ 
násob složené. 
325 
