38 
Mám za to, že tímto způsobem dokonale odůvodněno, že třeba rozezná¬ 
vat! řečené tři typy květenství, jejichž pojmy jen tak, jak se stalo, mohou býti 
přesně logicky stanoveny a ohraničeny. Dále jsem ukázal, že z typu latnatého 
v 
oba dva ostatní dají se snadno odvoditi. Ze vskutku latnaté květenství jest 
nejpůvodnější, možná takto dokázati. 
Květenství, jakožto celek od vegetativní rostliny rozdílný, povstalo teprva 
později. Prvotně byly květy jednotlivě konečné na lodyze listnaté a na list¬ 
natých větvích jejích; všecky prýty tedy byly původně zároveň vegetativní 
i (hořeji) reproduktivní, jak to podnes v některých familiích, na př. Pryskyř- 
níkovitých, Růžovitých a j. shledáváme. Obě hlavní funkce rostlinné, vegetace 
a reprodukce jsou tu ještě všude v těchže prýtech spojeny. První zrůznční 
(diťferencování) — abych užil slov Nágeli-Iio (v Theorie der Abstammungs- 
lehre str. 383) — záleží obyčejně v tom, že jedny větve stanou se výhradně 
vegetativními, jiné toliko reproduktivními, s čímž bývá spojen další rozdíl ten, 
že vegetativní osy silnější, zhusta neobmezený vzrůst získají, zatím co osy re¬ 
produktivní se skracují a vždy obmezenými zůstávají. 
Tam, kde zrůznění ve větve vegetativní a pouze reproduktivní ještě ne¬ 
provedeno, nalézáme na lodyze a větvích hlavních nejprve poznenáhlé přibý¬ 
vání statnosti a rozvětvenosti postranních větví, na vrcholku opět ubývání. Počet 
listů na postranních větvích od dolejška neb od prostředka k vrcholku lodyhy 
stává se menším, na nejhořejších toliko 2 neb 1 list se tvoří, a totéž ubývání po¬ 
zorujeme na větvích stupňů dalších. Nejmohutnějším rozvětvením ve stupně 
vyšší vyznamenává se někdy prostřední část, někdy však toto leží blíže hořejška 
rozvětvení. Zvolil jsem za příklad květoucí lodyhu kuklíka (Geum urbanum) 
(obr. 1.). V úžlabí všech listů, které jsou na lodyze a hlavních větvích 
lupenovité, vznikají tuto prýty poboční; prýty třetího stupně jsou častěji již 
chudinké neb zakrnělé, toliko na hořejších, zvláště na předposlední větvi prvo¬ 
řadé jsou silněji vyvinuty a mají v paždí svých dvou malých lístků zakrnělé 
kvítky čtvrtého stupně. Ostatně vyskytují se také mohutnější a do vyšších 
stupňů rozvětvené exempláře, na hořejších větvích až do šestého stupně roz¬ 
větvené, veskrze dvěma větévkami, tedy dichasiálně a s přerůstáním. Geum 
urbanum tedy patří mezi ony rostliny, u nichž nejmohutnější rozvětvení do 
vyšších stupňů pod samým vrcholkem leží, kde hořejšek jest stejnovrcholný 
neb vrcholíčený. 
Veškerý systém větví květem ukončených jest však latovitý; povstaloť 
by z něho pravé květenství latovité, kdyby podpůrné listy vesměs v listeny 
byly přeměněny. Typičnější lata ovšem by byla tenkráte, kdyby jak největší 
počet třetiřadých prýtů tak i největší mohutnost rozvětvovací do prostředních 
neb nejdolejších větví položena byla. 
Vyvinuje-li se lodyha kuklíka slaběji, zakrní prýty třetiřadé již úplně 
(na pouhé rudimenty); rozvětvení pak přechází v hroznovité. Kdyby se vše¬ 
cky větve prvorodé skrátily a listence jich, pouze v počtu dvou, staly se do¬ 
konale jalovými, posléze i listence tyto se potlačily, povstal by jednoduchý 
hrozen konečný. Poněvadž jindy pochod fylogenetický ve zrůznění stejných 
částí záleží, mohlo by se namítati, že takovéto sestejnění os ve hroznu, když 
33 i 
