40 
metamorfují. Poznáváme z toho, že i květenství různě složená, heterotaktická, 
z rozvětvení původně latovitého povstati mohla. 
Nemá se tím ovšem popírati, že květenství botrytická (i vidlanovitá) též 
samostatně povstati mohla na ose původně jednokvěté. Z postranních pupenů 
na takovéto ose mohly se vyvinouti prolepticky osy poboční rovněž jedno¬ 
květé; redukcí jejich listů vegetativních mohly povstati stopky jednokvěté a 
tím osa rozvětvená, nejprv konečným květem obmezená, pak i neobmezená, 
mohla přejiti v hrozen konečný. 
Z možnosti fylogenetického odvození různých způsobů květenství následuje, 
že rozličné tři typy květenství nejsou žádné tuhé, neproměnlivé typy, zvláště typ 
latovitý, ze kteréhož všecky možné formy květenství odvozeny býti mohou. 
Z té příčiny jest zcela přirozeno (a nelze z toho činiti námitku proti rozezná¬ 
vání těch tří typů), že z laty redukcí neb seslabením může povstati hrozen, 
neb z konečného okolíka dibrachiálně rozvětveného konečné dibrachium; aneb 
že přechody z jednoho typu do druhého existují, kterými však typy samy, 
jsouce přesně určeny, nikterak újmy netrpí, aniž může kdy nastati pochybnost, 
do kterého typu které květenství, byť i přechodní, přináleží. Botanika popisná 
musí si takových přechodních forem všímati a je přídavnými jmény označo- 
vati; tak na př. popíše květenství ptačího zobu neb šeříka jakožto latu částečně 
hroznovitou nebo-li do složeného hroznu přecházející. 
III. 
Soustava květenství. 
Přistoupím nyní k soustavnému přehledu a podrobnějšímu uvažování jedno¬ 
tlivých forem květenství. Především musí se, dle předcházejícího příkladu 
PAYER-ova, PIoFMEisTER-ova a PAx-ova rozeznávati květenství čistě dle jednoho 
typu vytvořené, po případě i složené, a květenství částečně dle jednoho, 
částečně dle některého jiného ze tří hlavních typů rozvětvené. Prvnější nazývám 
homotypně, druhé heterotypně rozvětvené. Jest to název určitější než ten, 
kterého užil Pax, jenž prvnějšímu říká homotaktické, druhému heterotaktické. 
Dle toho, co v předcházejícím oddílu vyloženo, musíme tři typy květenství 
homotypních v krátkosti takto charakterisovati: 
Ve květenství lato vitém jest počet jak generací květních, tak os sou¬ 
řadných neurčitý a tudíž neobmezený, vždy větší než 2, a počtu obojích os 
k vrcholku květenství a ve vyšších stupních rozvětvenosti ubývá. Poměr nej¬ 
většího počtu generací květních k největšímu počtu souřadných os jest ni : n 
111 
čili —, při čemž m i n větší jest než 2. Ani osy souřadné vespolek ani po- 
sloupné generace'os květních vespolek i s oněmi nejsou si rovny. Vývoj 
celku jest z části dostředivý (centripetální), z části odstředivý. 
Ve květenství botrytickém jest počet generací květních obmezen (resp. 
redukován) na minimum, t. j. na 1 neb 2, počet květních os souřadných n 
