43 
tosti co do počtu souřadných i podřaděných os, a souřadné osy jsou tedy 
velmi nestejný, kdežto v chocholíku složeném na konci hlavní osy i na konci 
silnějších větví prvořadých více jednokvětých stopek v chocholíčku sestavených 
se nalézá, prvořadé větévky dolejší jsou tedy mezi sebou rovny, a hořejší 
rovněž mezi sebou rovny. V chocholíku složeném toliko délky hlavních větví, 
a ovšem i počtu os třetiřadých na nich, k vrcholku květenství stupňovitě ubývá, 
v čemž ještě se zvláště jasně zračí původ jeho z kytkovité laty, poněvadž 
i chocholík jednoduchý pro nestejnou délku svých stopek květních více na 
latu upomíná nežli hrozen, jehož stopky květní staly se stejně dlouhými. 
BB. Laty vrcholikovité (Thyrsi cymosi). 
3. Kru žel (anthela). 
(Lata kruželovitá.) 
Kružel se liší od nejblíže stojící kytky, do kteréž také někdy přechází, 
na př. u Juncus Gerardi (viz Buchenau v Pringsh. Jahrb. IV. obr. 16), silným 
skrácením hlavní osy a větvemi prvořadými silně prodlouženými a daleko 
hlavní osu přerůstajícími, z nichž nejdolejší nejvíce jsou prodlouženy a stejným 
způsobem jak hlavní osa dále se rozvětvují. Dolejší články hlavní osy jsou 
delší a tudíž i dolejší hlavní větve od sebe oddálenější nežli hořejší. Ostatně 
dle zákonu latovitého rozvětvení ubývá rozvětvenosti na hořeních mnohem 
kratších větévkách a sice dosti rychle. Pravidelně stej no vrcholný stínidlovitý 
tvar, jaký má kytka, pro velikou nestejnost větví v kruželi není možný. 
Viz obr. 6. 
Kružel nachází se hlavně u některých druhů z rodů Juncus a Luzula , 
jejichžto květenství velmi důkladně probral Buchenau v pojednání výše čito- 
v 
váném, též u některých Sáchoro vitých (na př. u Sár pus silvaticus ), kdež ovšem 
poslední větévky místo jednotlivých květů nesou klásky, takže květenství jest 
tam heterotypní; též má velmi význačný a silně složený kružel Spiraca uhna¬ 
ná , což správně již Sachs udal a též v mém Prodromu květeny české uve¬ 
deno. Celkem jest to květenství vzácné. 
Pojem kružele a latinský jeho název uvedl do botaniky E. Meyer ve své 
Monographia Juncacearum 1819, kterýž spolu připomíná, že květenství to 
již před tím F. C. Mertens rozeznával a německy Spirre (metathesis slova 
Rispe) pojmenoval. Co se dotýče českého názvu, kružel, podotýkám, že jej 
utvořil zesnulý můj otec, když jsem si mu jako jinoch stěžoval, že se nám 
názvu pro toto květenství, které Presl neznal, nedostává. Má jím býti na¬ 
značeno, že prodloužené větve na spodu květenství kolem do kruhu vynikají. 
Také kružel vychází na posledních nejslabších větvičkách, tak jako jiné 
laty, častěji v dvoj- neb jednoramenné archibrachie, pro které však ještě ne¬ 
vstupuje do řady květenství heterotypního, což se však může státi, jestliže se 
poslední větvičky do druhého stupně neb výše vidlanovitě rozvětvují. 
Oproti tomu může zjednodušením neb redukcí vzejiti z kružele též kvě¬ 
tenství hroznovité, a sice chocholík (s brachiálními východy neb bez nich), 
339 
