49 
Jakožto typický okolíkovitý vrcholík s konečnými květy (ne však cya- 
thiemi) nad přesleny uvedu ještě květenství kamcjky lékařské (Lithospcrmum 
ofjicinale). Statné, bujně rozvětvené lodyhy toho druhu jsou latovitě rozvět¬ 
veny; dolejší hlavní větve na lodyze stojí oddáleně, mají hojnější listy a hroz- 
novitč sestavené větévky druhořadé, na nichž zdola k hořejšku hlavní větve 
olistění a dílem i rozvětvenosti dle zákona laty ubývá, jelikož dolejší větévky 
druhořadé nejprv dvouramenně, ostatní hned jednoramenně a sice vijanovitě 
dále se větví. Hořejší tři větve hlavní pod konečným květem primárním jsou 
přeslenovitě neboli okolíkovitě sešoupnuty (obr. 12.); také na nich pozoruje se 
úbytek dle zákona laty, jelikož nejdolejší z nich často ještě třemi rameny, ho¬ 
řejší dvě již dvouramenně se dělí. Větévky jejich druhořadé, které dle posta¬ 
vení svého jsou silnější, dichotomují opět, načež teprva jich dvě ramena jak 
vijany dále se větví; které jsou slabší, ihned ve vijany se rozvětvují. Celé kvě¬ 
tenství jest tedy latovité; hořejší část z větví okolíkovitě sblížených jest vrcholík, 
dolejší větévky mají ráz obecné laty a rovnají se větévkám pod vrcholíkem 
mnohých pryšců z lodyhy vynikajícím. 
Na slabších lodyhách kamejky lékařské spatřují se tři okolíkovitě, též i doleji 
stojící roztroušené větve ihned dvouramenně, ramena pak vijanovitě rozvětvená 
Celý systém rozvětvení květonosného přešel doleji v hrozen, nahoře v okolík 
z vidlanů dvouramenných ve vijany přecházejících. Konečně u Lithospcrmum 
arvense redukováno jest květenství co nejvíce na jednoduchý okolík z vijanů, 
tím že dolejší hroznovité větve se zde vůbec nevyvinují a paprsky okolíka od 
počátku jen jedním ramenem, jakožto vijany se vyvinují. 
Přehlédněme nyní souhrnem přeměny, jimiž vrcholík vznikl a dále se 
přeměnil. Nejprve, u Sambucus racemosa } Cornus paniculata, Sedům telephium 
nalézáme obyčejné laty neb kytky. Skrácením hlavní osy, úbytkem primárních 
větví, z nichž dolejší silnější v přeslen se shrnou, hoření (vrcholové) náhle se- 
slabené následují, povstane vrcholík, jenž se stane okolíkovitým, jestliže se ani 
vrcholové větvičky více netvoří, takže silné paprsky přeslenu přímo pod ko¬ 
nečným květem vynikají. Dále z vrcholíka okolíkovitého povstane okolík 
z brachií, když hlavní paprsky ihned brachiálně rozvětvovati se počnou (Sedům 
spurium , Lithospcrmum), z tohoto pak, sklesne-li počet ramen na 2, béře 
původ konečné dibrachium (Sedmu boloniense a Euphorbia Lathyris někdy). 
V historické části této rozpravy vyložil jsem rozmanité názory o vrcho¬ 
líku, zejména také jsem dokázal, že květenství zde vylíčené jest pravá cyma 
LiNNÉ-ova dle definice i dle příkladů, od slavného původce toho jména uve¬ 
dených. Jestliže později název cymy a cymosního květenství převeden byl 
hlavně neb výhradně na květenství vidlanovité, stalo se to neprávem a jest 
na čase, aby název cyma vrácen byl onomu květenství, kterému původně od 
LiNNÉ-a dán byl, tím více, ježto bychom jinak žádného jednoduchého názvu 
pro tento význačný druh květenství latovitého neměli. Y praxi botanické, v po¬ 
pisných dílech, v květenách a p. podnes vyrozumívá se cymou (Trugdolde) 
toto latovité květenství, a poněvadž jest to zcela správné, musí theoric, libo¬ 
volně se odchýlivší, k praxi se přizpůsobiti. Český název vrcholík, od pRESL-a 
utvořený, hodí se také velmi dobře na tento druh květenství, jenž se větév- 
Roz pravý: Ročn. I. Tř. 11. Č. 20. 4 
345 
