52 
Obr. 14.—19. představují známé tyto druhy botrytického květenství. 
Tři prvnější formy odpovídají třem formám thyrsoidním, totiž latě, kytce 
a vrcholíku; klas a strboul jsou více odvozené formy, a patří již i proto do 
nejbližšího sousedství a do jedné skupiny, že jsou nejméně proti sobě ohrani¬ 
čeny. Známeť strbouly, na př. u komposit, štětek (Dipsacus), jetelů a j., jejichž 
osa hlavní již dosti jest prodloužena a které toliko hustým postavením květů 
v 
a tudíž skráceností článků osních tvar strboulu zachovávají. 1 ) Ze pak kružel 
z inflorescencí thyrsoidních nemá žádné zvláštní analogon mezi hroznovitými 
květenstvími, to se vysvětluje tím, že z kružele, přejde-li do typu botrytického, 
též chocholík povstává, jelikož hlavní větve jeho pak se v délce méně nestej¬ 
nými a stejnovrcholnými stávají. 
Strboul se svou skrácenou hlavní osou i skrácenými osami vedlejšími 
jest, ve fylogenetickém ohledu, nejposledněji povstalou formou květenství, hrozen 
a chocholík jsou botrye nejpůvodnější, poněvadž prodloužené osy ve květen¬ 
ství jsou původnější nežli osy skrácené. Též v latovitém květenství jsou osy 
všecky prodlouženy, a nejen v tomto, nýbrž i v předchozím latovitém roz¬ 
větvení vůbec, ve kterém ještě nenastala metamorfosa lupenů v listeny, jak 
u kuklíka (obr. 1.) jsme to viděli. 
Původně jsou i botrye jako laty obmezeny, totiž hlavní osa jich květem 
ukončena, ačkoliv se konečný ten květ jen pořídku, v botryích chudokvětějších 
(obr. 14., 18.), nejčastěji však v chocholíku (obr. 17.) zachoval. 2 ) Obmezené 
hrozny mají posud na př. Berberis, Actaea, okolíky vlašťovičníka (Chelidonium ). 
některé Umbellifery (okolíčky totiž), klasy obmezené má Symphoricarpus, 
Luzula spicata (částečné inflorescence), obmezené strbouly má Adoxa. Ve 
všech formách botrytických kromě potlačení konečného květu přiházívá se 
také někdy redukce postranních květů na 2 neb 1. Je-li botrys jednokvětá, 
pozná se toliko dle povahy botrye u nejbližších příbuzných, zdali povstala 
z hroznu neb okolíka, z klasu neb strboulu. Za jednokvětý hrozen musíme 
dle toho považovati květenství vikve jednokvěté (Vicia monanthos) a j., za 
jednokvětý okolík květenství od Teti'agonolobus (které ostatně vskutku co dvou- 
květý okolík variruje), jednokvěté klasy (klásky) mají mnohé trávy, jednokvěté 
strbouly Echinops , mnohé Vernoniey. Též listence květů obyčejně v botryích 
bývají redukovány, řidčeji, na př. u Ribes , Symphoricarpus, Zachovalé se 
spatřují. 
Botrye jsou tudíž rozličnými redukcemi nejvíce přeměněná nej pokročilejší 
květenství ze všech, naproti tomu thyrsy, zejména lata vlastní, nejpůvodnější, 
z čehož mimo jiné následuje, že nesluší ldásti laty mezi květenství botrytická. 
*) Proto nelze mimochodem řečeno, nikterak schvalovati Behrens-ův nápad jenž 
rozeznává květenství hroznovité a okolíkovité, počítaje k prvému hrozen a klas do 
druhého ale okolík a strboul. 
2 ) Ovšem třeba podotknouti, že konečný květ také již dříve redukován býti mohl, 
nežli povstal vlastní listenatý hrozen. Tak na př. mají některé Veroniky květy v úžlabí 
listů na lodyze již neobmezené postaveny; u jiných příbuzných druhů přecházejí listy 
(lupeny) v listeny, a tím hrozen ovšem již bez konečného květu, povstává. 
348 
