63 
a netvoří žádného sounoží. Obr. 45. představuje hořejšek květné lodyhy od 
Geranium Robertianurn. Oba listy /* i l l mají v úžlabí větévku, leč větévka (2) 
v paždí listu / 2 , ač jest silnější, avšak přece hlavní výhonek primárním květem 
ukončený nepřerůstá; též větévka 3 v paždí hořeního listu větévky 2 jest opět 
slabší a kratší než tato. Kvčtenství právě vyložené jest patrně chudokvětá 
latka, z níž snadno povstane vijan z archibrachií v obr. 40, jestliže list l l se 
stane sterilním, a jestliže větévka 2 silněji se vyvinouc přeroste prýt 1, jakož 
zase ji samu přeroste prýt 3 atd. 
Kdežto tedy u kontryhele vijan primární povstal z dibrachia, jehož jedno 
rameno zmohutněvší pokaždé přerůstá: jest vznik jeho u kakostů z laty, jejíž 
dolejší jedna větev taktéž vždy zmohutní, přeroste a tímže způsobem do vyšších 
stupňů se větví. 
Podobně jako kakostovité chová se dle WYDLER-a 1 ve květenství svém 
lípovitá Sparmannia africana, toliko že místo lupenu / zastupuje tam malá 
šupinka a místo archibrachia neb okolíkovitého vijanu jest tam okolíku podobné 
konečné květenství složitější, totiž vidlan ze dvou silně stažených dvojvijanů 
složený. 
B. Květenství heterotypní (heterotaktická). 
Dle všeobecného pravidla ubývá mnohosti prýtů souřadných i podřadných 
na vyšších stupních rozvětvení, a to tím více, čím vyšší stupeň. Ze tří typů 
jsou thyrsy v obojím ohledu nejbohatěji vyvinuty, v botryích ubylo subordi- 
novaných, v brachiích koordinovaných prýtů až na minimum. Proto musí ve 
květenstvích heterotypních brachie v posledním, thyrsy v prvním stupni roz¬ 
větvení (pořadu složení) se nalézati. Latovitá květenství mohou v posledních 
rozvětveních vycházeti v botrye neb brachie, botrye ve brachie; ale botrye 
neb dokonce i brachie nemohou v posledních rozvětveních končití latami. 
Přece však jsou zdánlivé výjimky z onoho všeobecného pravidla, totiž i ta¬ 
ková květenství, která začínají na zdání brachiemi dvou- neb jednoramennými, 
jejichžto osy místo jednotlivého květu nesou botrye nebo thyrsy. Bližším ohle¬ 
dáním takovýchto heterotypních květenství nabudeme však přesvědčení, že ona 
odchylka od pravidla jest jenom zdánlivá. 
O všech květenstvích heterotypních, poněvadž jsou složena a do vyšších 
(aspoň do tří) stupňů rozvětvena, možná tvrditi, že též odvozena jsou ze thyrsů 
působením redukcí nám již s dostatek známých. 
Dle předběžného připomenutí mohou se květenství heterotypní děliti ve 
dvě skupiny, podle toho, zdali v nich dle pravidla ve květenstvích částečných 
druhořadých souřadnosti neb podřadnosti os ubývá, anebo zdali zdánlivě proti 
pravidlu souřadnosti os v květenství druhořadém přibývá. V prvním skupení 
jsou základem celého kvčtenství, totiž květenstvím prvořadým, thyrsy neb 
botrye, mající četnější osy souřadné, v druhém pak jest prvořadé květenství 
povahy brachiální s minimálním počtem os souřadných. Prvější mají nejvíce 
') Ve »Floře« 1851 str. 359. 
359 
