6 
a Peílat . 10 Anoda (z chem. čistého stříbra) podoby náprstku průměru 2‘G cm 
ponořena byla do roztoku v nádobě skleněné (4 cm hluboko) a obklopena 
válcovitou kathodou ze stříbrného plechu (ponořenou 5 cm hluboko). 
Myšlénka, jakou měli Potier a Pellat při konstrukci tohoto apparátu, vy¬ 
svitne z úvah následujících, jednajících o výhodách a nedostatcích oněch dvou 
užívaných forem voltametru na stříbro. 
Veliká přednost voltametru Poggendorffova záleží v tom, že kathoda — 
tedy část přístroje pro měření nejdůležitější — jest zároveň nádobou pro roztok 
a pro vyloučené stříbro. Jak později vysvitne, mají všechny hrany elektrod na 
způsob vylučování se stříbra vliv nepříznivý a tu má voltametr Poggendorffův 
druhou svou výhodu: jeho kathoda i anoda hran vůbec nemá. 
Naproti těmto přednostem stojí však některé vady. Kathodu formy tyglíku 
nelze tak snadno vyprati, jako na př. desku rovnou, rozklad nelze tak pozo- 
rovati jako v nádobě průhledné, skleněné a konečně forma jak anody, tak 
kathody nedovoluje téměř ničeho bližšího říci o tak zvané Jmstoté proudu, na 
níž, 'jak seznáme, při měření přesném záleží. 
Těchto vad nemá voltametr formy druhé — nemá vsak také uvedených 
předností voltametru Poggendorffova, tak že rozhodnutí ve prospěch některé 
ze jmenovaných forem závisí na tom, zdali jsou přednosti formy prvé větší, 
než její vady. 
Nechci na tomto místě dále se šířiti o otázce přednosti jedné či druhé 
formy, ani posuzovati, jak dalece voltametr Peltier-Pellatův je vhodným či 
nevhodným, neboť poznáme ještě celou řadu faktorů podmiňujících správnost 
a přesnost měření voltametrických a teprve potom budeme moci kritisovati 
nestranně a úplně. 
2. O elektrodách. Poznali jsme, že původně užívalo se elektrod stří¬ 
brných a teprve později že zavedena za kathodu elektroda platinová. * 11 Příčina 
toho bude asi snadné poškození stříbra na př. dotknutím se rukou, dechem 
a pod. Nyní se užívá výhradně tyglíků platinových. Anoda, ať ve formě desky, 
neb tyče či drátu, je vždy stříbrná, aby se roztok nahrazoval. Ze by někdo 
byl užil k účelům měření voltametru na stříbro s oběma elektrodami platino¬ 
vými, není mi známo. 
Před pokusem se elektrody dobře očistí. 
Při vážení nutno užívati vah jemných a citlivých. Neboť jak dále bude 
obšírněji vyloženo, nelze pro voltametry obyčejných rozměrů překročiti v inten¬ 
sitě mez Ol Ampére, tak že proudem hodinu trvajícím se vylučuje 402'48 mg 
stříbra. Tato veličina se pak neurčuje přímo, nýbrž rozdílem drou čísel daleko 
10 Potier a Pellat: »Équivalent électrolytique de l’argent« Jour. d. Phys. (2). 9. p. 381. 
1890. — Wied. Beibl. 11. 1890. pg. 1171. 
11 F. a W Kohlrausch 1. c. — Kohlrausch praví (1. c.) o kathodě stříbrné: »Ein 
schon oft fiir voltametrische Zwecke gebrauchter Silbertiegel gab keine constanten Wágungs* 
resultate. Wiederholtes Auswaschen liess immer noch eine Abnahme des Gewichts wahr- 
nehmen.« 
390 
