7 
větších 80krát až lOOkrát větších a proto nutno vážiti pro ono větší zatížení 
na 01 mg přesně, má-li býti měření voltametrické přesnější než na 0T%- 
Chci připomenouti, že korrekce vzhledem k vážení ve vzduchu nepadají 
zde téměř na váhu. Vážíme-li závažím mosazným, jest korrekční koefficient 
pro stříbro: 
— 0-00002 
(ovšem pro platinu —0 00008) 
v 
Ciníme-li však rozdíl dvou vážení, připojuje se ona korrekce právě jen 
k rozdílu udávajícímu množství vyloučeného stříbra (tedy koefficientem—0*00002), 
a jest její hodnota na př. pro množství 402*48 výše uvedené 0*008 mg, tedy 
obnáší toliko 0*002%* 
3. O roztoku. Elektrolytem bývá všeobecně neutrální roztok dusičnanu 
stříbrnatého (Ag NO a ) ve vodě. Z tohoto roztoku, jak se udává, vylučuje se 
stříbro velmi kompaktně a dobře drží na stěnách, když se přidá něco octanu 
stříbrnatého. Bylo však od tohoto míchání dvou různých elektrolytů upuštěno, 
poněvadž kompaktní vylučování stříbra má tu nemilou stránku, že nelze ka- 
thody vyprati od soli stříbrnaté. Lord Rayleigh, 12 který z počátku také do 
roztoku přidával octanu stříbrnatého, sám prohlašuje tuto manipulaci za ne¬ 
vhodnou, pravě, že ani červeným žárem nemohl sůl z kathody vypuditi. 
Otázka, která koncentrace roztoku se pro účel měření nejlépe hodí, zdá se, 
že není úplně rozhodnuta. 
F. Kohlrausch 13 pracoval při prvém určování elektrochemického aequi- 
valentu stříbra (r. 1873) s roztokem 15% (dle váhy), při druhém určení (1886) 
elektrolysoval roztoky 14 20%, 30%, 40%, ano i 50%. Dle jeho výsledků, 
které při těchto tak různých koncentracích ukazují velmi dobrý souhlas, zdálo 
by se, že při rozkladu dusičnanu stříbrnatého nezáleží na koncentraci roztoku , 
alespoň jde-li nám pouze o množství vyloučeného stříbra. 
Tohoto domnění byli asi mnozí jiní fysikové, kteří otázku tuto dále ne¬ 
studovali a kteří užívali přirozeně roztoku nejméně koncentrovaného, totiž 15%. 
15procentní roztok rozkládal na příklad Lord Rayleigh, 12 Potier a Pellat, 15 
A. Koepsel. 16 
Naproti tomu praví Th. Gray, 17 že nejlepších výsledků nabyl při elektro- 
lysi roztoku 5% a že roztoky koncentrovanější nad 10% nelze nijak doporu- 
éiti. Nějakým důvodem hlubším výrok svůj Gray nepodpírá; snad ho k onomu 
závěru přivedla okolnost, že pouze při těchto slabších roztocích (a při určité 
hustotě proudu) mohl určovati intensitu též z množství stříbra na anodě roz- 
12 Lord Rayleigh and Mrs. Sidgwick: On the electro-chemical Equivalent of Silver 
and on the Absolute Electromotive Force of Clark Cells. Phil. Trans. 1884 (2), 411; Proč. 
Roy. Soc. XXXVI. p. 448 & XXXVII. p. 142. 
13 F. Kohlrausch 1. c. 
14 F. & W. Kohlrausch 1. c. 
15 Potier & Pellat 1. c. 
18 A. Koepsel 1. c. připravil z počátku roztok 20°/ ol který pak již upotřebený zředil 
na 15% až 12%. 
17 Thomas Gray 1. c. 
391 
