24 
vyrůstají krystalky, které se v nejhořejších polohách spojují v pevné a kom¬ 
paktní stromečky. Z toho je patrno, že význam střední hustoty proudu pro 
voltametr Poggendorffův je nepatrný a že nám známost této střední hustoty -— 
nestačí. 
Chci zde uvésti skutečný případ na osvětlení toho, co zde řečeno. 
Tyglík, který byl naplněn již asi 15 grammy vyloučeného stříbra, jež velmi 
pevně tkvělo na stěnách v hustých krystalech podoby kulatých keříčků, na¬ 
plněn k novému pokusu, při němž intensita byla asi 025 Ampěre, tedy dle 
předešlého úplně přiměřená. A přece musil býti tento pokus přerušen a vý- 
jmut z řady měření, poněvadž nahoře v tyglíku z některých míst vyrůstalo 
stříbro v teninkých stromečcích, které se při vyplachování snadno ulomily a 
nedovolily přesné určení vyloučeného stříbra. Dle Kirmise byla v tomto pří¬ 
padě hustota nahoře v tyglíku nejméně 004 proti střední hustotě 0*004 — 
desetkrát větší! 
Z toho vyplývá následující’ Hustota proudu pro určité místo jest velice 
citlivou měrou způsobu vylučování se stříbra, naopak však tento způsob je pro 
hustotu měrou málo citlivou. 52 Voltametr, kde můžeme hustotu kdekoli určití, 
dovoluje zjednati si určitou formu vyloučeného kovu, vyhovující všem našim 
požadavkům — u voltametru jiného musíme teprv dle způsobu vylučujícího se 
kovu v předběžném pokusu hledati meze hustoty. 
S tohoto stanoviska musíme pohlížeti též na ona různá udání pro hustotu 
proudu v úvodu uvedená. 
Jednalo-li by se ještě dále o hustotu na anodě, pak teprve a to ještě více 
se jeví nevýhoda voltametru Poggendorffova. Pomíjeli jsme totiž změnu hustoty 
na kathodě nastávající tím, že krystaly vyrůstají a tím plochu vodivou mění, 
poněvadž je to změna většinou nepatrná. Na anodě má se však věc jinak. 
V našem případě je anoda malého povrchu a z toho se přece tolik (asi) ztrácí, 
co na kathodě daleko většího povrchu přibývá, mimo to povrch anody se po¬ 
krývá velmi špatně vodivým superoxydem a okolí jeho — roztok se ve své kon¬ 
centraci mění; zde jest zkrátka hustota proudu každým okamžikem jiná. 
v _ 
Ze pak jsem se přece rozhodl užívati voltametru Poggendorffova — třeba 
voltametr formy druhé nemá těchto vad — má svou příčinu hlavně v bezpeč¬ 
nosti a jistotě, s jakou můžeme s tímto strojem pracovati bez obavy, že při 
různé manipulaci vymývání, sušení a všelikého přenášení kathody něco stříbra 
se ztratí. 
Mimo to jednalo se o studium změn odporu vnitřního voltametru a bylo 
tedy výhodno vžiti voltametr většího vnitřního odporu, aby charakter jeho změn 
lépe vynikl. Proto také bylo užito pouze dvou dvojic článků Daniellových vedle 
sebe spojených —jak uvedeno bylo na str. 17., a v hlavní kruh vkládáno pouze 
tolik odporu, aby hustota proudu zůstávala v určitých mezích. 
57 Je to asi tak, jako když hledáme bod křivky, na př. k některé ose asymptoticky 
ae blížící, jednou z dané ordinaty a podruhé z dané abscissy. 
408 
