37 
zahříval. Z tohoto roztoku srážela se chlorovodíkem teprv po přidání vody bílá 
sraženina chloridu stříbrnatého. 
Přidalo-li se do roztoku ammoniakálního kyseliny dusičné až do nadbytku, 
objevil se modravý zákal. Přidáním chlorovodíku vypadl chlorid. 
V koncentrované kyselině dusičné rozpouštěl se superoxyd (c) sytou 
barvou tmavě červenohnědou. Světlem a teplem tato barva bledne přecházejíc 
v žlutohnědou, žlutozelenou, až konečně roztok se vyčíří. 
Ve tmě a chladu chovaný roztok podržel po 5 neděl téměř svou původní 
barvu, zatím co stejný roztok v téže temperatuře ale ve světlo vystavený, již 
po 3 nedělích úplně se vyčířil. Přidáním vody roztok náhle celý zčerná a za 
hojného vyvíjení se kyslíku rychle se odbarvuje. 
Z tohoto roztoku ať čerstvého či starého sráží se chlorovodíkem chlorid 
stříbra. Ammoniakem tratí čerstvý roztok rychle svou barvu a chová se jako 
roztok ammoniakální. 
V koncentrované kyselině sírové rozpouští se superoxyd (c) barvou špi¬ 
navě zelenavou, která však na světle není stálou, ačkoliv se tak v literatuře 
udává. Po několika dnech je roztok úplně čirým. 
Chlorovodíkem mění se přímo superoxyd (c) na chlorid stříbra, při čemž 
četné bublinky plynu z něho prchají. 
Ke srovnání tohoto superoxydu (3) se superoxydem v literatuře popsaným 
připraven tento druhý superoxyd dle předpisů v úvodu udaných. 
Veden totiž voltametrem s deskami platinovými, naplněným asi 15% roz ~ 
tokem dusičnanu stříbrnatého proud 4 Daniellových článků, tak že hustota 
na anodě stoupla na 007 
Amp. 
cm- 
. Na anodě vyrůstaly zrovna před očima po¬ 
zorovatele s velikou rychlostí dlouhé, černé jehly superoxydu, zatím co se ka- 
thoda pokrývala »amorfním« obláčkovitým stříbrem na vrcholcích černajícím 
na důkaz značné hustoty proudu. Během půl hodiny utvořily se skutečně asi 
2 gramy superoxydu, který však jiz svou tvářností od superoxydu (c) značné se 
lišil. Krystalky jeho velice drobné mohly býti jen mikroskopem pozorovány 
(asi (iOnás. zvětšením) a podávaly velice charakteristický obraz právě pro tento 
druh superoxydu . Byly tu sice také zcela zřetelné osmistěny krychlí otupené, 
ale dle jedné osy seskupeny v dlouhé větvice a jak se zdálo dle téže osy pro¬ 
taženy. Tvořily zhusta tvar palcátu ne nepodobný, jehož hlavice byla zakon¬ 
čena největším krystalem a jenž byl po délce jakoby rýhován. 
Tento superoxyd nemohl býti vyprán vodou od dusičnanu stříbrnatého, 
po 7mi dnech , kdy byla naň denně nejméně 3krát nová voda nalita, jevila 
voda 4 hodiny na něm ponechaná přidáním chlorovodíku silný zákal chloridu 
stříbrnatého 
Naproti tomu superoxyd (c) se pod vodou tak rychle a značné nerozkládal — 
zdánlivě byl vyprán již prvý den, a teprve při bedlivějším zkoumání shledalo 
se, že voda 24 hodin nad ním ostavena dává zákal s chlorovodíkem. 
Jinak se však vlastnosti obou látek shodovaly, jak jsme viděli. 
421 
