40 
jak toto složení chemické souvisí s podmínkami fysikálními , za kterých byl 
ten který superoxyd připraven. Ostatně jest i velmi blízka otázka, zda nen 
těchto látek jesté více — snad celá řada. 
Zdá se totiž velice pravděpodobným dle analogie prvých dvou super- 
oxydů (a) (b), kde různé jich složení zavinuje hlavně různá hustota proudu 
na anodě, že i třetí superoxyd (c) bude se vyskytovati ve více formách. 
Existuje-li pak již taková závislost na hustotě proudu, pak jistě i ostatní 
veličiny jako koncentrace roztoku, tcmpcratura jeho, doba, po kterou elektrolysa 
trvá a t. d. objeví se jako činitelé větší nebo menší působnosti ?ia konstituci 
superoxydu. 
Jest tedy úloha tato nesnadná a obtížná vyžadujíc práce jak bedlivého 
fysika tak i zkušeného chemika, který by prováděl co možná úplné analysy 
jednotlivých druhů superoxydů za určitých poměrů a okolností povstávajících. 
Doufám, že bude mi možno ve studiu těchto zajímavých sloučenin pokra- 
čovati ve smyslu uvedeném. 
5. Změna koncentrace roztoku. Další příčina změny vnitřního od¬ 
poru voltametru jest v rostoucí koncentraci roztoku na anodě a ubývající kon¬ 
centraci roztoku při kathodě. Zdálo by se, v našem případě, kde anoda všecka 
jest obklopena kathodou, že se rozdíly v koncentraci proudem způsobené samy 
opět vyrovnají, již proto, že roztok specificky těžší bude od anody výše po¬ 
ložené padati ke dnu tyglíku. 
Aby se rozdíly konstatovaly, analysován roztok před elektrolysou a roztok 
elektrolysovaný z i ůzných vrstev vzatý. 
Popel 20ti menších filtrů vážil 32*23 mg, ; tedy popel jednoho 1*61 mg 
» 15ti větších » » 44*52 » » » » 2*97 » 
Aby se urči a koncentrace roztoku v různých vrstvách, odssát zprvu roztok 
nejvrchnější, až se vynořil okraj skleněné mističky — vrstva první, dále odssáta 
(ovšem jinou pipettou) až ke dnu mističky — vrstva druhá a konečně zbytek 
až na dno tyglíku odssát co vrstva třetí. 
Dvě měření dala následující výsledky: 
Měření Koncentrace roztoku Roztok elektrolysovaný 
neelektrolysovaného Vrstva: 1. 2. 3. 
X. 3*31% 3 38% 3*94% 3*26°/° 
XI. 4*45 4*59 4*75 3*62 
U anody nahromaďuje se tedy roztok nejhustší, na dně pak tyglíku roztok 
nejřidší proti všem zákonům tíže. Při elektrolyse — a o to nám hlavně jde, 
jak se má věc při elektrolyse — jsou zajisté tyto rozdíly daleko vetší , již proto, 
že ono odssátí dálo se po přerušení proudu teprve po 20ti minutách, když 
totiž bylo odbyto odečítání úchylek O. Dále uvážiti dlužno tu okolnost, že 
roztok střední vrstvy vzat pouze z okolí skleněné mističky a nikoliv z ní — 
z obavy že by byl vyssát s sebou superoxyd; v oné pak mističce je jistě roztok 
nej hustší. 
424 
