46 
0-0067285 
± 0-0000094 0-14°/° 
± 0-0000029 0 04°/ o 
± 0-0000062 0-09% 
± 0-0000019 0-03% 
Střední hodnota C z těchto 13 pozorování jest 
při čemž střední chyba jednotlivého pozorování činí 
» » » středu 
Pravděpodobná pak chyba jednotlivého pozorování 
» » » středu 
Z toho je patrno, že lze touto methodou mčřiti intensitu přesně jistě na 0‘l o / o - 
Výsledky této práce učí nás pohlížeti na voltametr na stříbro z jistého 
stanoviska. 
Chceme-li měřiti přesně intensitu proudu neznámého, o němž nevíme, jaké 
jest jeho napjetí a jaká asi jeho intensita, tedy se k tomu voltametr nehodí. 
Viděli jsme, kterak voltametr sám repraesentuje značný odpor (v našem pří¬ 
padě 8 i2), viděli jsme, jak veliký jsou změny tohoto odporu během měření — 
o tom ovšem nás pouhé měření voltametrické nepoučuje. Lze sice snížiti po¬ 
někud jak odpor voltametru tak i tím jeho změny jiným uspořádáním (kathoda 
formy misky, anoda deska horizontálně položená) koncentrovanějším rozto¬ 
kem atd., než to pouze umenšuje vlivy nepříznivé, ale jich neodstraňuje. 
Máme za to, že lépe je studovati vlivy tyto, nalézti jich vnitřní spojení 
a zákonitost, než uváděti je co možná na malý stupen, o jehož významu přece 
zůstáváme v nejistotě. 
Je tedy potřebí ku přesnému měření především znáti určitý apparát 
na rozklad a to i určitě sestavený a plněný a dále dle předběžného pokusu 
nabyti přesvědčení, že změny vnitřního odporu voltametru na měření vlivu ne¬ 
mají. Z toho vysvítá dále, že musíme intensitu proudu přibližně znáti, čili že 
voltametr hodí se pouze tam, kde chceme přibližně známou intensitu přesně 
měřiti—jako je tomu na př. při graduování empirických strojů, nebo kalibro¬ 
vání juž zhotovené škály takových strojů. 
V tom je pak veliký význam voltametrického měření vůbec a zvláště 
měření voltametrem na stříbro, které se považuje za nejpřesnější. 
Otázky, kterých jsme se tu dotkli, jsou tedy veliké důležitosti a zbývá 
mnoho a soustavné práce k důkladnému jich prostudování, které není tak 
snadné a nepatrné. Jedná se o zkoumání závislosti mnoha proměnných, které 
vždy současně vystupují, jedná se o problém velmi složitý, jejž nelze uvésti na 
řadu případů jednoduchých. Mimo to spojuje se tu těsně úloha íysika s úlohou 
chemika, jedná se tu o elektrochemii, úkazy chemické v elektrickém poli, právě 
jako zároveň o fysikální měření jistých veličin a tím je tato úloha tak obtížnou. 
Než proto přece doufám, že budu moci alespoň v některých otázkách, 
které jsem jen zhruba naznačil, pokračovati a je hlouběji propracovati. 
* 
Ku konci vykonávám milou sobě povinnost, vzdávaje velectěnému učiteli 
v 
svému p. prof. Dru. Čeňku Strouhalovi, řediteli c. k. fysikálního ústavu upřímné 
díky za laskavou jeho radu a pomoc ve všem, co se týkalo této práce, mimo 
v 
to p. Dru. O. Šulcovi, assistentu c. k. česk. ústavu chemického za přípravu 
chemicky čistých praeparatů, jakož i pánům PhC. P. Pařízkovi a kollegovi 
Maškovi za přispění při práci a pozorování. 
430 
