6 
Vzorec (2) je tedy správným, jsouli splněny podmínky 
| pQani\ <y 
— b ±. Y b ' z — 4 a c 
2 c 
( 3 ) 
0 < Im. a < Im. r , 
takže se ho dá užiti jen tehdy, jeli 
( 3 a ) 
\q*\ < 
— b ±_ ^ — 4 a c 
| i | 
2c 
Podmínkám těm lze vyhověti při všech q, jsouli a , b , c reálné a b' 1 — 4 a c < 0 . 
Příbuznou povahu mají výrazy, k nimž při řešení zmíněného problému 
elektrostatického dospěl p. Mehler *) a které jinou cestou verifikoval Hcine .**) 
Zcela podobnou methodou dal by se řešiti úkol převedení řady obecnější 
oo 
2] q n {aA r bq* n -\-cq' n ) a e < *‘ nuni 
n — 1 
na tvar integrálu, kterýžto problém ponechán buď jednomu z článků následujících 
této práce. 
*) Zuř Theorie der Vertheilung der Elektricitát in leitenden Kórpern. Jahresbericht 
des Elbinger Gymnasiums, 1879. Otištěno v Mathe matisch e Annalen, sv. 18. 
**) Handbuch der Kugelfunctionen, 2. vyd., II. díl, str. 57 a násl. 
486 
