4 
příklad Lebert 4 popisuje 6 neb 7 rohů na hoření, vlasy nesoucí části hlavy 
člověka; neb jsou různě roztroušené po různých částech těla. 
Textor 5 * popisuje případ, kde okolo velkého rohu na ruce vyrostlo jako 
věneček 7 malých růžků, a Cruveilhier tí pozoroval okolo bradavky na prsu jedné 
paní celý věneček malých růžků. 
Co se umístění týče, nalézáme kožní rohy na některých místech častěji, 
na jiných vzácněji. 
Nejčastěji vyskytují se na hlavě, tak že Lebert sčítal ve 109 případech 
59 výhradně na hlavě, a tu zas nejčastěji na části hlavy vlasy pokryté, řid¬ 
čeji na čele, na spáncích, na tváři, nosu, pysku a nejřídčeji na víčkách. 
Uvnitř štěrbiny oční nebyl dosavade ještě nikdy kožní roh pozorován, 
tak že jest náš případ vycházející ze řasy půlměsíčité dosavade unicum. 
Relativně hojně objevují se kožní rohy na mužských genitáliích (Glans penis, 
Praeputium, Scrotum), velmi zřídka však u ženských (Labia). 
Na končetinách a na trupu objevují se velmi vzácně. 
Historická data 
Rozhlédneme-li se ve starší literatuře, najdeme vzdor tomu, že kožní 
rohy jak u člověka, tak u zvířat jsou zjevy dosti vzácné, dosti valný počet 
případů zaznamenaných a dosti dobře co curiosa popsaných, což hlavně vy¬ 
světluje se tím, že rohy takové, jsou-li poněkud veliké, jsou zjevem nejen ná¬ 
padným a činí vzezření toho kterého patienta v některých případech postavou 
směšnou a upomínají často na normální rohy zvířecí; tak velký roh na nose 
nosorožce, podobný roh na středu čela na mythického jednorožce, dva rohy 
symetricky na čele neb hlavě postavené na ožúvavce, a není věcí nemožnou, že 
některé mythologické osobnosti, jako Pan atd. a mythus o čertech zakládá se 
na podobném základu. 
Kožní rohy u zvířat. 
Co se především kožních rohů u zvířat týče, nalézáme dosti četné pří¬ 
pady zaznamenané. 
Jeden z nej starších případů uvádí Malpighi, 7 byl asi 6 palců dlouhý a měl 
3 palce v průměru a seděl na týle vola; byl darován do Aldrovandova Museum 
Curiosorum. 
Brechet nalezl mnoho palců dlouhý roh na krku starého kohouta. 
Mimo to byly pozorovány případy rohu u koní, hovězího dobytka, ovcí, 
koz, psů, jednou u kočky (Valisnieri) a u zajíce (Bartholin) a kohouta, pak 
4 Lebert, 1. c. 
5 Textor, Wíirzburger Verhandlungen B. I. p. 132. 
Cruveilhier, Traité ď Anatomie pathologique générale T. III. p. 930. 
7 Malpighi, Opera omnia T. II. p. 213. 
490 
