8 
V nejbližším sousedství nalézají se obyčejně buňky více méně kubické, 
dělením z předchozích povstalé, pak následuje více méně mohutná vrstva 
buněk tak zvaných ostnatých (Stachel- o. Rifřzellen), které jeví nejdřív tvar 
kubický, pak více méně polyedrický. 
v 
Cím dál od papill, tím víc se tyto buňky ostnatě prodlužují v jednom 
směru a berou na sebe ráz buněk vřetenovitých. 
Konečně pak poznenáhla ztrácejí protoplasma a zrna, a stávají se z nich 
čím dále tím více zrohovatělé ploténky epidermoidalní. 
v 
Cím dříve zrohovatění buněk nastává, tím užší bývá vrstva buněk ostna¬ 
tých nad papillami, a tím snáze vnikají novotvořené buňky mezi papillami 
dolů a tvoří epidermoidalní klíny, více méně hluboko vnikající do vaziva kož¬ 
ního, na kterém ten který roh sedí. 
Nastane-li zrohovatění buněk poměrně brzo, pak nastane nad nepatrnou 
vrstvou buněk ostnatých nad každou papillou vrstva buněk zrohovatělých, která 
na ní sedí jako čepička nebo jako náprstek, a tyto čepičky se dalším tvořením 
a neustálým zrohovatěním neustále množí a v dalším vzrůstu dál a dále nahoru 
pošinují tak, že nad každou papillou neb skupinou papill nalezneme cylin¬ 
drický neb hranolovitý sloupec takových čepiček, který v dalším vzrůstu se 
neustále do výšky prodlužuje, a celý roh skládá se z četných takovýchto 
sloupců. 
Na průřezu podélním spatříme následkem toho čáry vlnité, jako pohoří, 
jehožto vrcholky odpovídají temenům papill a dolíky mezerám mezi nimi. 
Na tomto útvaru dle mého náhledu spočívají obě definitivní kardinální 
formy rohů kožních: tvar cylindrický, neb hranolovitý a tvar kuželovitý. 
U rohů, které pomalu rostou a u kterých zrohovatění buněk stává se 
velmi brzo a následkem toho vrstva buněk ostnatých je nepatrná, stává se, že 
ony čapky a sloupce čapek nad papillami tvořícími buňky čím dále do výšky 
tím víc při neustále přibývajícím zrohovatění mají dosti času se oplošťovat, 
tak že vlnité čáry na průřezu podélném stávají se neustále čím výš, tím rov¬ 
nějšími ; difference vrcholků a údolíček stává se neustále menší a menší, tak 
že konečně tvoří čáru jen velmi mírně vlnitou. Za to však jednotlivé sloupce 
nad papillami neb skupinami jich podrží na celé délce tu samou šířku, poně¬ 
vadž buňky jednotlivé při processu zrohovatění čím dál tím víc stávají se pouze 
tenčími, kdežto plochový průměr jich zůstává nezměněn. 
Jelikož pak celý takový roh skládá se ze samých takových sloupců cylin¬ 
drických neb hranolovitých, které mají od svého počátku nad papillami až 
k temenu rohu tentýž průměr, musí také součet všech těch sloupců, totiž 
roh sám míti tvar více méně cylindrický neb hranolovitý a průměr jeho na 
temenu musí býti více méně tentýž, jako na základě, odkud vyrůstá. Končí tedy 
tupě, někdy jakoby byl uťat. 
Takový roh representuje roh mnou pozorovaný a na tabulce V. obr. 5. 
vyobrazený. 
Jinak má se věc, když roh roste rychle a zrohovatění stává se poměrně 
pomalu, poznenáhla. 
494 
