9 
Tu může se vyvinout nad každou papillou, neb nad skupinou papill, neb 
nad papillami vůbec, mohutná vrstva buněk ostatních, tu také klíny cpidermoi- 
dalní, vnikající mezi papillami dolů, stávají se nepatrnějšími, poněvadž novo- 
tvořené buňky mají více volnosti šířit se do výšky a nejsou nepodajností rychle 
zrohovatělých buněk nuceny vyhýbati se a vnikati mezi papilly; tu nenalézáme 
nad papillami neb skupinami jich tak pravidelné čapky, ty vyvíjejí se mnohem 
výše, ve větší vzdálenosti od papill a většina buněk vřetenovitých podrží směr 
longitudinalní, stejnoběžný s osou rohu a jelikož v dalším zrohovatění se prů¬ 
měr jich neustále seslabuje, musí souhrn jich roh sám čím dál tím více zten¬ 
čovat, přišpičaťovat a nastává forma exquisitně konická. 
Takový vzrůst ukazuje nám druhý případ mnou pozorovaný, který jsem na 
tab. III. obraz 3. vyobrazil. 
Samo sebou se rozumí, že platí to jen pro formy extremní, a jako ve 
všem mohou existovati a existují v přírodě formy přechodní, které se brzo té 
brzo oné extremní formě více blíží. 
Ve starých kožních rozích s pomalým vzrůstem potkáváme se mimo tkáně 
uvedené se tvořením se dřeňových mezer mezi jednotlivými sloupci svrchu 
popsanými a v nich nalézáme produkty regressivní metamorphosy, a sice 
amorphní hroudovité hmoty molekulární detritus a zřídka produkty regressivní 
metamorphosy tukové. 
V mém případu na tab. V. obr. 5. vyobrazeném jsou tyto dřeňové mezerky 
naznačené. 
Toto tvoření se dřeňových prostor v jednom kožním rohu pozoroval 
první Simon, 34 a později Virchow, 35 a popsal v nich produkty regressivní meta¬ 
morphosy plotének epidermoidalních, jak jsem je též ve svém případu po¬ 
zoroval a svrchu uvedl. Náhled Lebertův 36 však, který myslí, že se v těchto 
mezerkách nalézají hmoty tukové, původně ze žláz tukových povstalé, nezdá 
se zakládati na pravdě, jelikož vývin kožních rohů ze žláz vůbec jest, jak se 
mi zdá, víc jak pochybný. 
Co se histogenesy kožních rohů týče, mám to přesvědčení, že náramná 
většina jich, ne-li všechny, povstává na základě přeformovaných papill, bujením 
mladých buněk epidermoidalních a poměrně více méně brzkým zrohovatě- 
ním jich. 
První stadium tvořilo bý tedy zbytnění, prodloužení, eventuelně rozvětvení 
se papill, kterému sleduje bujení buněk mladých, epidermoidalních, stratu 
Malpighiova odpovídajících, okolo nich ležících, a tak povstává malý nádorek, 
buď měkký struktury papillomatosní, neb tvrdý bradavkovitý; a jest pro mne 
pravděpodobné, že z měkkých novotvarků papillomatosních vyvíjely by se kožní 
rohy rychle rostoucí s pomalejším zrohovatěním a formou kuželovitou, kdežto 
z tvrdých, bradavkovitých novotvarků vyvíjely by se pomalu rostoucí rohy 
s rychlým zrohovatěním a formou cylindrickou neb hranolovitou. 
34 Simon, Die Hautkrankheiten, Berlin 1848, p. 38. 
35 Virchow, Wiirzburger Verhandlungen 18.05. 
30 Lebert 1. c. 
495 
