18 
II. 
Kožní roh hořeního víčka. 
(Keratoma palpebrae superioris, Cornu cutaneum p. s.) 
Kalina Antonín, 72 roky starý dělník, dal se přijmouti v květnu r. 1872 
do zemského operačního ústavu s oboustranným šedým zákalem (Cataracta 
senilis). 
Byl to stařec poněkud marastický, jinak zdravý, a shledal jsem u něho 
mimo oboustranné cataracty na první pohled na hořením víčku levého oka 
kožní roh, který seděl téměř uprostřed přímo pod obočím. 
Roh ten byl asi 20 mm dlouhý a obnášel v průměru 6 mm, tvaru byl 
válcovitě hranolovitého, dole a nahoře stejně tlustý. Temeno tupé, jako by 
šikmo uťaté bylo. Celý roh byl něco málo na zad zakřivený, povrch ryhovaný 
a zvlášť na zadní straně jako roztřepený; barvy byl hnědé. Na obraze 4. jest 
roh ten v j řírodní velikosti vyobrazen. 
Patient si rohu, který ho nebolel, nevšímal a k vůli němu pomoci vůbec 
nevyhledával. 
Co se anamnesy týče, udával se vší určitostí, že na tom místě před mnoha 
lety vyvinula se malá bradavka, kterou několikráte uškrábnul a která často 
krvácela a vždy zas narostla. 
Trvání rohu samého páčí asi na 10 roků. 
Patient si nabídnuté odstranění rohu nepřál, poněvadž prý mu to nevadí; 
dal se však po šťastně přestálé operaci cataracty, když opět dlouho postráda¬ 
ného zraku nabyl, ode mne přemluvit a roh před propuštěním z ústavu vy- 
říznouti. 
Operace byla velmi jednoduchá. Růžek jsem povytáhl poněkud do výšky 
a nůžkami zakřivenými i s kouskem kůže, z které vyrůstal, vyřízl. Dosti značné 
krvácení ustalo po zavedení tří stehů a rána se per primam zahojila. 
Zdali následovala recidiva čili nic, nevím, poněvadž patient odešel do svého 
domova a nikdy víc jsem o něm neslyšel. 
Obraz 5. ukazuje nám dosti nesnadně zhotovený průřez téhož růžku. 
Na zpodině vidíme do něho zabíhat zvětšené papilly a mezi ně vnikají do 
hloubi klíny buněk epidermoidalních. 
Celý roh skládá se dále ze samých sloupců, které od základu až k te¬ 
menu jsou téměř stejného průměru a tím podmiňují válcovitý tvar rohu 
celého. 
Mezi sloupci shledáváme četné dřeňové mezerky naplněné produkty re- 
gressivní metamorphosy hroudovité amorphní hmoty, a molekulární detritus, 
degeneraci tukovou jsem nikde nepozoroval. Kůra celého rohu se od sloupců 
ve vnitru poněkud liší, epidermoidalní zrohovatělé ploténky jsou poněkd delší, 
ve skupiny sestavené a jako roztřepené, tak že tím povrch rohu stává se 
drsným. 
604 
