5 
u Krmelína, a pak k vůli porovnání alespoň několik z nalezišť přečetných a 
snad více než Moravská známých ve Slezsku. 
Prohlížení míst uvedených bylo v posledních dvou letech nadobyčejně 
příznivé. Pohoda prázdninová r. 1890 zvláště dovolovala prohlédnouti na 70 
otevřených aneb jen z části zasypaných lomů v horninách eruptivních mezi 
v 
Hodslavicemi, Jičínem, Štramberkem a Veřovicemi, a juž podle načervenalých * 
oranic podzimních nejen nalézati neotevřená místa vyvřelého původu, nýbrž 
i určovati jich rozsah. Vedle toho některé ze zářezů dráhy Ilodslavsko-Jičín- 
ské a Meziříčsko-Frenštatské, zvláště ale onen mezi Bludovicemi a Hodslavi¬ 
cemi, byly ještě zcela čerstvé a zajímavé poměry tektonické vyvřelých hornin 
zdejších vysvětlily. R. 1891 zase prudké povodně v okolí Hodslavic a Veřovic 
ku př. u nejjižnějšího domku v Bludovicích, u jezu mlýnského v Hodslavicích 
v Tyči ve Veřovicích od čís. 14. do čís. 283., kdež nové hlubší prorvy po¬ 
vstaly, odkryly tím na sta metrů hornin vyvřelých i sousedních s nimi sedi¬ 
mentárních a ukázaly jejich vzájemný poměr. V době zajisté nedaleké zářezy 
ony železniční zarostou travou a prorvy potoků budou zaneseny a nákresy 
profylů, zřejmých za dob otevřenosti, budou míti svou důležitost pro přesnější 
určování stáří ano i pro posouzení některých zvláštností tektonických, jakkoliv 
tyto ovšem celkem alespoň v hrubých obrysech juž od mnohých pozorovatelů 
dřívějších jsou konstatovány. 
Vy vřelé horniny vystupují v kraji vyznačeném skorém vesměs jako krytby 
více méně mocné, a možno krytby tyto při pozornějším prohlížení zcela dobře 
za výlevy lávovité (proudy)** z jícnů nebo boků sopek starší doby křídové 
(až na málo výminek) pokládati. Takovýchto sopečných jícnů možno hlavně 
v okolí Hodslavic několik rozpoznati. K nejnápadnějším zajisté patří návrší 
zvané »zadní a přední kopec« západně od Hodslavic, z něhož hlavně k severu 
proudy vyvřelé horniny se táhnou, dále Pohořilec na jihozáp. proudy až za 
Jasenice vysýlající, Hoi'a Petřkovská a sousední kopec Stránský s proudy k se- 
věru a východu, Sohlerbusch a především Tannenberg severně od Zíliny, kte¬ 
rýžto typické proudy skorém paprskovitě na všechny strany posýlá, Mořkovská 
v 
hora, hřbet východně od Zerzávky mezi Bludovicemi a Hodslavicemi, Strarn- 
beréík u Veřovic, Pekla u Bordovic, návrší nad Tichou atd. 
Výborně viděti v zářezu jednom mezi Bludovicemi a Hodslavicemi, pak 
místy v prorvě Tyče ve Veřovicích a neméně ve vydraném řečišti Zerzávky 
u nejjižnějšího domku v Bludovicích, kterak vyvřelá hornina po pískovci drobno- 
zrnném se valila, jeho prohlubeniny vyplňujíc, jej pak zajímavě seškvařujíc a 
přeměňujíc. 
v 
Často střídají se proudy eruptivní s vrstvami pískovcovými anebo i s bři- 
dličnatými dva- i třikráte (Starý lom Palackých při severním konci Hodslavic, 
v 
zářez železniční mezi Hodslavicemi a Bludovicemi, svah záp. od Zivotic atd.). 
* Zvětraninami železitými augitické neb amfibolové součásti zdejších hornin eruptiv¬ 
ních jsou ornice červenavé. 
** Jak hluboko proudy tyto jdou, možno pozorovati v korytech Zerzávky, Tyče v Zivo- 
ticích a Veřovicích, Tichávky (v Tiché) a j. v. 
605 
