6 
Jako žíly nevystupují eruptivní horniny tešenitické a pikritické skorém nikde 
v terénu prohlédnutém, a ta okolnost bude asi jedním z oněch zevních znaků, 
v 
jež horniny pikritické od pravých čedičových v okrsku zdejším odlišují. Čediče 
pravé, jak rozšířeny jsou v okolí Mor. Ostravy, kamenouhelné vrstvy zajímavé 
prorážejíce (u Hrušová, Přívozu, na Jaklovci a v báni Terézině), vystupují zase 
v 
jen jako žíly. Čediče Ostravské a zajisté i ostatních několik míst čedičových, 
jež v severových. cípu Moravy bude snad možno konstatovati, jsou ve spoji¬ 
tosti s čedičovými komplexy kolem Dvorce a Krnova , od nichž mostem 
k Ostravským erupt. místům jsou ojedinělá naleziště u Stemplovce, Otic a 
Budiěovic na Slezsku. Ostatně teprv podrobné studium mikroskopické objasní, 
zda přece nějaký vztah mezi pikrity, čedičům jinak velice zevně podobnými a 
těmito naleznouti možno. 
Rozpadávání se (oddělování) vyvřelých hornin tešenitických a pikriti- 
ckých jest balvanité, zřídka tlustě sloupovité. Velice zajímavý obraz tlustě 
sloupovitého oddělování poskytuje levý srázný, asi 80 m. dlouhý břeh Tyče, 
v 
západně od kostela Zivotského. Při povrchu, kde horniny větrají, bývají často 
výtečně koulovité nebo ellipsoidické a na povrchu (především pikrity) obyčejně 
většími šupinami temné slídy, větráním hlavně ze součásti augitické vzniklými, 
obaleny. Největší takové koule, až metr v průměru mající, jsou ku př. v t. zv. 
v 
Gierschově lomu východně nad Zílinou. V lomu za nejvyšším stavením ve Strá- 
níku, v Tiché a j. v. najdeme rovněž velkokoulovité oddělování se horniny 
vyvřelé, však ne jako následek větrání a rozpadání se útvarů sloupovitých, 
nýbrž jako výsledek vnitřní jakési kontrakční síly kolem jistých center. Tu 
jest koulovité oddělování zřejmo i v útesech sloupovité nerozpukaných a koule 
nejsou pravidelně ve směru původních sloupů uloženy, nýbrž naskýtají se ne¬ 
pravidelně v ostatní měkčí hmotě vyvřelé horniny uloženy. Při styku proudů 
pikritických s horninou sousední kuličky přečasto jen jako bobky veliké se 
vyvinuly, patrně náhlejším schlazením hmoty eruptivné. 
Konečný výsledek větrání , když před tím horniny tešenitické živce své 
na zeolithy, vápenec atd. přeměnily a v horninách pikritických vedle chloriticko- 
serpentinových zvětranin a zeolithických látek hlavně množství temné slídy se 
vyvinulo, jest ornice hydráty kysličníků železitých červenožlutě zbarvená, která 
na zoraných polích již z daleka se liší od bělavé ornice, z pískovců zdejších 
povstalé nebo od černavé půdy z černých břidlic Veřovských vznik svůj mající 
a tak, jak již uvedeno, výborným bývá vodítkem k vyhledávání sopečných 
míst v rolích, kde dále zvětralé úlomky sopečného kamení ostatek potvrdí. 
v 
Šupinky slídy, v ornici se lesknoucí, poukazují z pravidla k hornině pikritické, 
jakkoliv tu a tam (Steinberg u Nov. Jičína) i kolem tešenitů je zjistiti lze. Ne¬ 
třeba podotýkati, že ornice z vyvřelých hornin, často velmi značnou součást 
apatitu obsahujících, je značně úrodnější, než ornice z pískovců povstalá. 
O stáří a geologických poměrech míst mnou prozkoumaných nechci se do 
té chvíle ještě určitě projádřiti, protože prohlížení není ještě skončeno. Jisto 
Jest, že diskusse o obém dosud není uzavřena a také tak brzo nebude. Já pro¬ 
zatím, pokud jen bylo lze najiti nějaké otevřené místo, naznačil jsem bedlivě 
poměry uložení. Záznamy ty již tím mají svou důležitost, že i mnoho lomů 
606 
