8 
zda větrání či postupně různé okolnosti při chladnutí erupt. proudu a násled¬ 
kem toho i různé vykrystalování z téhož magmata sopečného. 
V horniny tmavé zahrnuty jsou typy olivín obsahující, totiž typ Čedičovitý 
(jemnozrnný), pyritový (drobnozrnný) a porfyricky pikritový (hrubozrnný); světlé, 
kteréž olivínu nemají, možno rozeznávati na drobnozrnné diabasovité (resp. 
dioritické, neboť ne vždy možno zjistiti, z čeho vznikly chloritické zvětraniny 
horniny, zda z augitu, či zamfibolu) a tcscnitické hrubého zrna. 
Typus čedičový obsahuje buď skutečné čediče anebo ty přechodní horniny 
s jemnozrnnou základní hmotou, které potud se blíží čedičům, pokud alespoň 
v 
nepatrné stopy živců ukazují. Často mívají olivín v řídkých porfyricky výstupu- 
v 
jících krystalech značné někdy velikosti. Čediče pravé, jak již uvedeno, vyškytají 
se kolem Ostravy , a také při jedné z dávnějších obchůzek svých ve zdejším 
kraji nalezl jsem u Palačova pěkný čedič melilithový, úplně podobný českým 
melilithovým čedičům* od Vartemberka. Kusy v r. 1890 na témže místě sbí¬ 
rané však jsou pikritické a nelze zvláštnost tu pro tu chvíli vysvětliti leda tím, 
že vzorky r. 1890 sbírané pocházejí více z vnitra. (Tím by arci vztah čedičů 
k pikritům byl nepopiratelným.) 
Typus pikritický , v okrsku ncjčastčjsí , obsahuje tmavé, drobnozrnné hor¬ 
niny zdejší, které stejnoměrně rozšířená hojná zrna olivínová obsahují. Olivín 
ale není většího zrna než ostatní součástky (hlavně augit). Skorém vždy viděti 
v nich biotit, druhotný ovšem, neboť je ho tím více, čím zvětralejší jest hornina. 
Místy tvoří velké, nepravidelně uložené šupiny a jimi nabývá kamení i hrubší 
jakési zrnitosti, jinde zase uložen jest ve vrstvách 2—5 mm mocných kolem 
nezvětralých pecek horniny a způsobuje pěkně mískovité rozpadávání se pecek 
takových. Při styku se sousedními horninami nabývají pikritické tvary (ku př. 
Stráník, Bludovice ), jak již shora uvedeno, povahy bobkovité. Bobky ty na 
povrchu proudu Stránského bývají přívaly z měkčího okolí vymývány a do 
nižin splachovány. Drobnohledné prohlížení jejich výbrusů ukázalo, že skládají 
se kuličky ty skorém ze samých drobných krystalků augitových. 
Tvar porfyricky pikritový méně jest rozšířen a nelze říci, že by se byl 
snad v ústředí předešlého typu následkem pozvolnějšího chladnutí vyvinul. 
Lom Palackých na př. (na sev. konci Hodslavic) alespoň ukazuje vrstvy typu 
tohoto průměrně jen 1 m mocné, střídající se s mezivložkami břidličnými, aniž 
by k okrajům vrstev nějakou změnu zrna bylo pozorovati. Olivin v typu tom 
vyvinut jest v krystalických zrnech neb v pěkně vyvinutých krystalech v ta¬ 
kovém množství, že někdy na 80% ce lé horniny tvoří a základní hmota jen 
jako sporý tmel mezi nimi se vyskytuje. Typus tento byl juž dávno nápadný 
svými oliviny, vlastně jich pseudomorfósami, které z navětralé hmoty základní 
možno velice snadno vyklepati. Klamotvary ty, často bohaté ploškami a na 
1 cm velké i větší, popsali již Carins a Madclung (.Blum: Dritter Nachtrag zu 
den Pseudomorphosen, Madclung: Die Metamorph. v. Basalt n. Chrysolith 
v. Hotzendorf in Máhren. Jahrb. d. k. k. geol. Reichsanst. 1864). 
* Bořického nefelinovým pikritům. 
608 
