9 
Navětralé tvary porfyricko-pikritické jsou hlavně v uvedeném lomu Pa- 
lackých, pak u jižního konce Bludovic, na Hončově hoře u Příbora a j. zřejmý. 
Nezvětralé druhy, poněkud menší (as 4 mm) olivíny mající, černozelené při¬ 
pomínají poněkud habitem diabasy z okolí Pražského. Rozšířeny jsou kolem 
v 
Zíliny a rozpadají se místy na drobivou hmotu, která se značnou ovšem pří¬ 
sadou vápna výbornou dává maltu cementovitou. Podobně ovšem využitkuje 
se v okolí Nov. Jičína i rozpadaných druhů tešenitových. 
v 
Sem a tam v celém okrsku, zvláště ale v okolí Hodslavic a Zivotic vy¬ 
skytuje se šedozelený až modravý typ diabasovitý, který zevnějškem svým 
velice na zvětralé horniny dioritické v okolí Pražském (proti Roztokům ku př.) 
připomíná a proto že ne všude, ba jen velmi zřídka zpříma dokázati se dá, 
že zelenavé zvětraniny v jeho hmotě z augitů vznikly a naopak zase tu a tam 
přece jen zrnko amfibolové navětralé najdeme, chtěl jsem původně typ ten 
dioritickým vyznačiti. Později však přesvědčil jsem se při prohlížení takměř 
sta praeparatů, že přece jen ty dlouhé (!) zelené, klamotvarné sloupce v typu 
tomto mají většinou původ v augitu a dlužno tedy typ složený ze živců troj- 
klonných a těchto zvětranin augitových vyznačiti jako diabasový. Olivínu typ 
tento ani následující nemají, biotitu druhotného má diabasový ty pus z pravidla 
málo. Typ diabasový přechází místy do pravého typu tešenitového , kterýž jakoby 
v jádru proudu diabasovité horniny vy vřelé byl pozvolnější krystalisací vzniknul. 
Typ tesenitový jeví v bílé nebo červenavé (z analcimu, natrolithu a calcitu, 
tedy ze zvětranin složené) hmotě často na 5 i více cm dlouhé sloupce amfibolu 
a menší krystalky augitu, čímž nabývá té strakatosti, kteráž zavinila jeho staré 
přiřaďování k syenitům* Tam, kde augitů i amfibolů je více a jsou menší, 
v 
stává se hornina tmavou a přechází až do černé. Černé takové partie někdy 
ve strakaté hornině jakoby pruhy tvoří. V méně zvětralých vzorcích jest zá¬ 
kladní hmota tešenitu šedá až zelenošedá. Biotitu je místy poněkud značnější 
množství ovšem druhotného. Typ tešenitický jest rozšířen dosti stejnoměrně 
V v 
po celém okrsku. Nejznámější jest od tak zv. Čertova Mlýna (Certáka) při 
N. Jičíně, od Bludovic, také u Veřovic se vyskytuje (na Peklách), u Kozlovic, 
Tiché, u Rybího a j. v. 
Jak dalece jednotlivé uvedené typy spolu souvisí, objeví hlavně studium 
četných praeparatů drobnohledných a srovnání těch především, které z blíz¬ 
kých sobě míst původ mají. Ovšem, že drobnohled ukáže ještě více odrůd než 
pozorování makroskopické. 
Jen k vůli orientačnímu názoru v drobnohledné uložení zajímavých zdejších 
hornin podány buďte zde alespoň stručné popisy několika zástupců z různých 
typů zdejšího kraje. 
I. Typ čedičový. 
1. Čedič lencitový z Mor. Ostravy. Základní hmota jest změť šedých mikro- 
lithů augitových a zrníček magnetitových, mezi nimiž viděti četné čiré ťupky, 
* Zeuschner: Uber die Syenite und Diorite der Umgeb. v. Cieszyn. N. Jahrb. ftir 
Miner. 1834. 
609 
