11 
přechod k čedičům, jednak svými amfiboly zase k tešenitickým tvarům se po¬ 
někud kloní. Základní hmotu čirou má složenu z lištniček živcových a ze skla. 
Někde zkalena jest zelenavou, patrně infiltrovanou hmotou chloritickou. V zákl. 
hmotě jest změť krystalků amfibolových a augitových, těchto o něco více. 
Místy augity i uprostřed silně pleochroitických rozpukaných zrn amfibolo¬ 
vých se vyskytují. Biotitu je málo v šupinkách. Olivín prozrazuje se jen zvětrani- 
nami: někde hmotou serpentinickou, jinde calciticko-dolomitickou, ovšem v prů¬ 
secích pravidelných. Calcit prozrazují známé jeho trhliny. Zrnka magnetitová 
nejsou příliš hojná. 
v 
Pikrit z Kriegshiiblu u Sanova. Tento tvoří juž přechod k typu následují¬ 
címu, olivínem hrubozrnnému. Olivínu je v hornině již na polovici, bývá rozpukaný 
a na trhlinách často daleko ke středním zrnům zvětralý. Zvětranina jest velice 
zajímavá, slabounce zelená, pouze při jádru nezvětralém v úzké obrubě serpenti- 
nicky polarisující ostatek beztvará , v nikolech úplně temna. Je to nejspíše hmota 
opálovitá, jak níže bude dovoděno. Vedle olivínu vynikají čerstvé, šedavé fialové 
augity, větší a menší, tyto v pěkně vyvinutých krystalech, šupinky hnědého 
biotitu a magnetit ne příliš hojný. Apatit v jehlicích tu a tam se naskýtá. 
Celek činí dojem čediče bezživcového. Nej zajímavější jsou ve výbrusu čirá neb 
slabounce nazelenalá místa úplně shodná s beztvarnou zvětraninou na trhlinách 
olivínových, která mezi ostatními součástmi místy značné (poměrně) prostory 
zaujímá. Při tom jest kolem všech nerostů pikritových, do vnitra hmoty té 
vnikajících, uzounká ona serpentinická obruba jako něžný lem vyvinuta. Ob¬ 
rubu tu viděti někde i bez polarisace vyznačenu. Hmotu beztvárnou nelze mně 
po dosavadních zkouškách mikrochemických kyselinou křemíkofluorovodíkovou 
za nic jiného vyznačiti, leda za hmotu opálovitou, ovšem sekundární. Tu a tam 
v ní nalezeno jádro dolomitické irrisující mezi X nikoly. 
III. Typ porfyricky pikritový. 
V v 
Hornina v polích západně od severního konce Zivotic. Černá hornina tato 
má ve sporé základní hmotě sklovité místy velmi mnoho trichitu černých, často 
štětičkovitě a paprskovitě skupených, někdy i kolem mikrolithů jiných nerostů 
nahromaděných. 
Ze základní této hmoty vystupují četné krystalky augitové s okraji červeno- 
v 
fialovými a čirým středem, příčně puklinaté. Řezy jejich kolmé na hl. osu jsou 
slabě dichroitické. Kolem krystalků augitových tvoří šupiny biotitové obal, při¬ 
kládajíce se v lištnách rovnoběžně k průsekům jejich. Magnetitu je poměrně 
málo, někdy i ve šňůrečky krystalické skupeného. Apatit skorém schází. Více 
než polovici hmoty celé zaujímají olivínová zrna 1—4 mm velká, čirá, trhlinatá 
a na trhlinách na chlorit zelenavý nebo na serpentin přeměněná. Uvnitř jejich 
průseků bývají uzavřeniny augitové, kteréž i tu druhotným biotitem zajisté 
obaleny jsou. 
Hornina z Dárkových lomů v Zilině. Pěkná hornina tato má více než 3 / 4 
z celé hmoty z olivínu, který má asi tyže rozměry, jako u předešlého druhu. 
611 
