13 
Hornina tmavošedá z lomu »prostředního Tomana« v Hodslavicích. Ta 
má více hmoty zelené, ale augitů fialově hnědavých jest ještě dosti mnoho. 
Ovšem některé zase zúplna na chloritickou, jakoby místy vláknitou hmotu 
jsou přeměněny. O něco méně než augitů jest amfibolů v hnědavých roz- 
v 
pukaných pleochroitických sloupcích. Živce čiré, modravě polarisující, jsou místy 
zkalené. Puklinami a polarisací skorém na sanidin připomínají. Shluky hmoty 
dolomiticko-vápenaté a zrna magnetitová, místy na pokraji leukoxenem vrou¬ 
bená, jinde zajímavě jehlicovitá dosti jsou rozšířena. Jehlicovité útvary mají 
vedle sebe hnědé druhotné jehlice snad rutilu patřící. Biotitu jest velice málo 
a apatitu též. Za to více chumáčků nerostu zelenavého na epidot připomínajícího. 
Hornina modrá z lomit nad předešlým lomem vých. od Hodslavic. Podobá 
se předešlé poněkud, nemá však jinorázu ani augitu, místo obou jest pouze 
v 
zelená jich zvětranina. Živce jsou dosti zkaleny. Zajímavý jsou dlouhé černé 
jehlice, na některých místech hnědě prosvítající, na povrchu drsné, silně šedo- 
kovově lesklé a místy i leukoxenem obalené. Je to rutil, povstalý z magnetitu 
titan obsahujícího, nebo zpříma ze železa titanového, neboť kyselina křemíko- 
fluorovodíková se jehlic těch z větší části nedotkla. Poblíž nich jest skorém 
vždy kyz železný v zrníčkách, jichž vznik patrně s nimi souvisí. U magnetitu 
pravého, v zrnkách vystupujícího, a leukoxenem lemovaného, tedy také titan 
obsahujícího, pyritu není. 
Jelikož drobnohl. analyse kyselinou křemíkofluorovodíkovou vedle Mg } 
Fe, Ca, udala také značně velké množství Na, patří živce horniny té, a budiž 
to hned nyní podotčeno, mnoha jiných podobných, živcům sodnato-vápenatým. 
V. Typ tešenitový. 
a) se tmavošedou zákl. hmotou. 
v 
Hornina z Marjánkovy skály na Stramberříku u Veřovic. Hornina to, jako 
skorém všechny ony, jež mají tmavošedou hmotu základní, tvoří dobrý pře¬ 
chod od typu diabasovitého k vlastním tešenitům strakatým. Skládá se z vel¬ 
kých polysynthetických živců, bíle a modravě polarisujících, na přič puklinatých, 
místy poněkud zkalených, pak z velkých, hnědých amfibolů na trhlinách rovněž 
na zelenavou hmotu zvětralých. Některé průřezy jsou vůbec na tuto hmotu 
zvětralé a patřily asi augitu. V živcích viděti možno zvláštní čiré průseky, jež 
sice místy na apatit upomínají. Jinde však nelze za nic je vyznačiti leda za 
průseky drobných krystalků analcimových. Tu a tam je zrnko pyritu, pak magne¬ 
titu, titan obsahujícího, a na leukoxen přeměněného. Jehličky apatitové jsou 
hojny a biotit vystupuje jen v málo lístcích. 
Základní hmota žlutavá, místy paprskovitá druhotným natrolithem, má něco 
šupinek biotitových, mnoho serpentinické nazelenalé hmoty a irrisující partie 
dolomiticko-calcitické. 
Jiný praeparat z téhož místa a z téže vrstvy má skutečně šedavý augit 
silně polarisující uprostřed zelené chloritické hmoty, jeho obrysy vyplňující 
613 
