12 
Indexy seřaděné v sérii však nám toho jasné nepotvrzují, nejspíše jen 
proto, že ženských lebek bylo k tomu nedostatečné množství. Za to nám 
serie ukazuje 3 dosti zajímavá centra oscillační, jedno u čísla 82, druhé 
u č. 85 a třetí na 91—92. Jestli tato centra oscillační odpovídají ve skutečnosti 
snad různým typům, neodvažuji se na základě dosavadního materiálu roz- 
hodnouti. Jisto jest však, že platnost průměrného indexu 86*37 tímto roz¬ 
dělením ve 3 skupiny jest velmi oslabena. Spise se bude skutečné střední 
číslo nalézat i na stupni 85. V každém případu ostávají lebky žamberské 
průměrem hypsikonchní, vysokého tvaru ocnic (dle shody frankfurtské) s dosti 
značným procentem tvarů velmi vysokých. 7 ) Mezi mnou měřenými 30 leb¬ 
kami bylo jich vůbec hypsikonchních s indexem nad 85 = 47°/ 0 , s indexem 
nad 90 z= 23%- 
Celkový výsledek je tedy asi tento: 
Lebky obyvatelů žamberských jsou rozhodne brachycefalní a sice zeny 
pruméretn brachycefalniéjsi mužů. Střední index je 84 59; skutečné centrum 
je u žen také mezi 84 — 85, ale u mužů jednak na 79 — 80, jednak na 83. 
Tvary extremné brachycefalní (nad 90) i tvary mesocefalní jsou. dosti hojné 
{obého 12'5°lj). Lebky jsou dále prostřednié vysoké, orthocefalní s náklonem 
k hypsicefalii (střední index 74'70), rozdélímedi je vsak dle pohlaví, jsou 
ženské lebky vétsinou vysoké, hypsicefalní. Svrchní část obličeje je poničme 
úzká, leptoprosopní dle Kollmannovy nomenklatury se středním indexem 5191, 
při čemž se vsak jeví ve skutečnosti kolísání v dosti velikém intervallu. 
S leptoprosopií obličeje spojuje se dále mesorhinie se středním indexem 49 
u lebek ženských i mužských (index, který se vsak ve skutečnosti objevil nej- 
éastéji, byl 50) a průmérná hypsikonchie se středním indexem 86’37 (u mužů 84, 
u žen 86'14), při čemž se objevilo dosti značné procento hypsikonchů s indexem 
nad 90, totiž 23"/ Q . 
K těmto znakům kraniometrickým možno připojiti ještě některé deskrip- 
tivní. Jako u jiných českých lebek 8 ) i zde jsem pozoroval v normě lícní 
značné vydutí oblastí temporoparietálních nad postranní čelo ohraničující linie. 
Mužské lebky byly velmi hojně vyznačeny nosem u kořenu hluboko pod 
glabellou zasazeným a znatelnými jamkami přednosními. Také jsem si všiml, 
že u lebek jinak dosti mladých přichází hojněji ztráta zubů spojená s alveo- 
lární obliterací. Souvisí to s potravou? Spojení kostí temenních s kostí týlní 
tvoří častěji jakýsi schůdek. 
K tomu dlužno podotknouti ještě následující. Při měření lebek zpozo¬ 
roval jsem brzy, že mezi nimi vynikají hlavně dva typy. V resultátech měr 
není jich pozorovat dobře, ale celkovým dojmem dosti dobře jsem je rozlišoval, 
hlavně z normy postranní. Podávám zde schematické náčrtky obou těchto 
7 ) Zde jsem neuvedl rozdělení Brocova. Jeho nomenklatura zakládá se na měření 
šířky oční od dakrya ; s měřením šířky, jak jsem ji měřil podle Manouvriera, spíše se sho¬ 
duje šířka očnic shody frankfurtské. 
8 ) Ku př. na lebkách z kostnice ve Velichovkách u Josefova, chovaných v dvorním 
museu vídeňském. 
650 
