36 
jak jest nutno, u mužských lebek 84‘23, u ženských dosáhl 85’18. Také počet 
mesocefalů je menší 12*5%. 
Výsledky Obolenského dosud neuveřejnené jsou uvedeny v obrazci 11. 
Zde vidíme delší silně obsazenou řadu indexů (80—80) bez jednoho oscil- 
lujícího středu. Spíše bychom znamenali dvě centra oscillující, jedno kol 82, 
druhé na 86. Rozdělil jsem na obrazci tyto lebky moravské do dvou sérií 
úmyslně proto, poněvadž každá z obou skupin pochází z jiného kraje. Jest 
velice litovati, že Obolenski neroztřídil materiál podle pohlaví. Snad by se bylo 
široké kolísání indexu, rázem vyjasnilo. 
Také jiné věci dlužno doplniti. Weissbach v článku zmíněném vykládá, 
že lebky západních Slovanů liší se od lebek Jihoslovanů nejen nižším indexem 
délkovým, ale i větší nízkostí. Totéž platí pro české lebky vzhledem k polským 
a rusínským. Tuto vlastnost českých lebek je Weissbach nakloněn vyložiti 
míšením s Němci, jejichž lebky se vyznačují menší výškou. 18 ) 
Také výrok Wankelův o obecné nízkostí lebek, nacházejících se v kost¬ 
nici sedlecké, bychom mohli zde uvésti, kdybychom jeho náhodnému, a jak 
se zdá, jen od oka sdělánému odhadu, přikládati chtěli váhy. 19 ) 
Ale žamberské lebky neukázaly nám žádnou chamaecefalii, průměrný 
index výšky i oscillační bod byl na čísle 74, druhý na čísle 76. Lebky byly 
vůbec orthocefalní, ba ženské lebky průměrem vysoké, hypsicefalní. 
Dr. E. Zuckerkandl ve svém článku »Craniologische Untersuchungen in 
Tirol und Inner-Oesterreich« uvádí k přirovnání také 29 lebek českých pro¬ 
venience neudané, a charakterisuje na tomto základě české a slovenské lebky 
následujícími slovy: »Die Schádel der Nordslaven sind bei aller Breite lang — 
dolichoid — und stehen daher der germanischen Form viel náher ais die Súd- 
slaven,« a dále »Dem gegenúber verweise ich blos auf die charakteristische Bil- 
dung der Nordslaven. Die Prognathie, die breite, koke Mundregion, die gedrun- 
genen , engen, rein quergelagten Augenhohlen und die kurze breite Nasenoffnung 
sind charakteristisch fůr das Gesichtsskelet des Czechen- und Slovakenschádels. 
Das súdslavische Gesichtsskelet zeigt Aehnliches.« 20 ) V prvé věci má Zucker¬ 
kandl (právě tak jako již dříve Weissbach) pravdu. Naše lebky jsou skutečně 
delší lebek jihoslovanských, a nejen to, ony i v celém útvaru svém, který in¬ 
dexem nejde vyjádřit, poukazují častěji na formy, které jsou vlastní ku př. 
starým dolichocefalům germánských hrobů z počátku středověku (srv. náš 
typ B). Také neveliká skupina valašských lebek, jež jsem nejnověji změřil 
les plus énergiques et les plus résistants de touš les Slaves.« Charakteristika pro anthropo- 
loga ovšem velmi nedostatečná. 
,8 ) Weissbach , Bemerkungen uber Slavenschádel (1. c. str. 315). Weissbach obdržel 
následující poměry indexu výškového 40 českých lebek: Oscillační body se objevily dva, 
a sice u 72 a 75, u druhého ale mnohem více (značná čísla i na 76 a 77) tak, že prů¬ 
měrný index byl přece 75*2. U Slováků byl týž 75*5, u Rusínů 78’9, u Poláků 76‘7. 
19 ) Dr. H. Wankel , Ober die angeblich trepanirten Cranien des Beinhauses Sedlec in 
Bóhmen. (Mittheilungen d. vviener anthrop. Gesellschaft (1878) VIII. str. 352. Vyšlo také 
o sobě ve Vídni r. 1879. Dí tam: »ihr Charakter ist im Allgemeinen brachycefal oder 
mesocefal, letzteren sind oft sehr stark chamaecefal.« 
20 ) 1. c. str. 125. 
654 
