14 
skutečné intensity proudové slabší křivkou. Jak z obrazce tohoto na jevo jde, 
jest křivka intensity pošinuta vzhledem na křivku sil elektromotorických vněj- 
Obr.Q 
ších. Maximum síly elektromotorické vnější a maximum skutečné intensity 
proudové nevyskytují se současně, maximum skutečné intensity proudové na- 
stupuje později o - ^— . 
Věta geometrická. 
V přiloženém obrazci 10. značí O P a O Q svou délkou a polohou dva po¬ 
hyby harmonické téže periody, nestejné měny. Otáčí-li se OP a O Q stejnou 
úhlovou rychlostí, budou jich kolmé průměty na 
osu O Y zobrazovati příslušné pohyby harmonické. 
Otočí-li se tyto amplitudy jednou kolem, bude 
* 
střední hodnota součinů všech průmětů (Op, Oq)\ 
S = ~ P 'b > 0Q cos PO Q , 
t. j. rovná se polovině součinu amplitud násobenému 
cosinem úhlu, který obě amplitudy při geometri¬ 
ckém zobrazení svírají. Důkaz mathematický podal 
^ Flemming ve svém spise »The alternate current 
Obr 10. transformer« p. 118, a geometrický Blakesley ve 
spise »Alternating Currents«. 
Jest-li OP — O Q a plPOQ — O, bude i Op—Oq a obdržíme: 
OP 2 
5 
2 
t. j. střední hodnota čtverců harmonické změny rovná se polovině čtverce 
amplitudy. Měříme-li intensitu proudu dynamometrem, jest účinek závislý na 
čtverci intensity procházejícího proudu harmonického; měříme-li tedy dynamo¬ 
metrem střední hodnotu čtverců intensit procházejícího proudu, bude tedy: 
700 
