O zkamenělých Antedonech. 
Pozůstatky zkamenělých Antedonů jsou sporé. Nejobyčejnější zbytek jejich 
jest centrodorsala a vzácnější jsou nálezy, kde vedle centrodorsaly také radialie 
prvého řádu, po případě i basalie se vyskytují; velmi vzácné pak jsou exem¬ 
pláry, při nichž také bud stopka neb ramena a cirrhy se nalézají. Zkamenělé 
druhy počínají se objevovati v Juře; pak je nalézáme v křídovém útvaru, 
v třetihoiách a zachovaly se až po dnešní den na rozmanitých místech okeanů. 
Z jurského útvaru se uvádí: 
Ante don pinnata, Goldfuss sp. z vyšší bílé Jury v Solenhofenu = Coma- 
tula pinnata Goldf. 1 ) = Pterocoma pinnata Agassiz. 2 ) 
Ante don costata, Goldftcss sp. z bílé Jury od Nattheimu = Solanocrinus 
costatus, Goldf. 3 ) 
Antedon scrobiculata, Miinster sp. z bílé Jury u Balingen, ze Streitbergu 
a j. ve Frankách = Solanocrinus scrobiculatus, Múnst. 4 ) = Solanocrinus Bronnii 
Múnst. 5 ) 
Antedon as pera, Quenstedt sp. z bílé Jury od Balingen a Streitbergu — 
Solanocrinus asper, Quenst. 6 ) 
') Petrefacta Germaniae I. Str. 203. T. 62. F. 3. — Quenstedt: Petrefactenkunde 
Deutschlands. I. Ab. IV. Bd. Str. 167. T. 96. F. 20, 21. 
2 ) Mém. de la Soc. d. Sciences nat. de Neuchátel I. 1855. Str. 193. 
3 ) Petrefacta Germaniae. I. Str. 165. T. 59. F. 7. — Quenstedt: Petref. Deutschl. 
I. Ab. IV. Bd. Str. 172. T. 96. F. 26—48. 
Quenst.: Handbuch der Petrefactenkunde. 1852. T. 51. F. 35, 36. 
Der Jura. T. 88. F. 9—15. 
H. Carpenter: On the genus Solanocrinus atd. Str. 191—193. T. IX. F. 2. 
4 ) Beitráge zur Petrefactenkunde. 1839. I. Str. 89. 
Goldfuss: Petrefacta Germaniae. I. Str. 167. T. 50. F. 8. 
Quenstedt: Petrefactenk. Deutschl. I. A. IV. B. S. 177. T. 96. F. 52—74. 
H. Carpenter: On the genus Solonacrinus atd. Str. 203. T. 10. F. 14—18. 
Loriol: Swiss Crinoids. Str. 255. 
5 ) Tamtéž: T. 11. F. 7. Quenstedt: Str. 181. 
6 ) Petrefactenkunde Deutschl. I. A. IV. B. Str. 182. T. 96. F. 77—90. Der Jura. 
T. 81. F. 23—83. 
H. Carpenter: On the genus Solanocrinus atd. Str. 202. T. 11. F. 19. 
1 
719 
