12 
tudíž vynikají mezi listy. Ponětí adventivních pupenů také neodpovídají, protože 
nevyrůstají endogenně a protože vždy a všude na témže druhu rostliny na 
určitém místě se objevují. Jsou stálým úkazem těch druhů rostlin. 
Podle všeho máme zde co činiti s docela novým úkazem morfologickým. 
Osa, která se byla dichotomicky rozdělila ve dvě vidlice, rozděluje se ještě 
jednou ve dvě vidlice stejné hodnoty v rovině, která půlí úhel dichotomie. 
Snad by bylo vhodné nazvati tento úkaz dělení os tetrachotomií. V našich 
obou případech jsou oba pupeny mladší než rozdělené již větve, mezi nimiž 
vznikají. Snad by se na jiných druzích nalezly také případy, kde se osa dělí 
ve čtyry stářím a velikostí stejné vidlice. 
Nevím ani, kde bychom v rostlinstvu k tetrachotomií nalezli aspoň ana¬ 
logii. Nejspíše dala by se srovnati lodyha s decussirovanými páry listů. Zde 
také padne následující pár listů do roviny kolmo stojící k rovině obou listů 
předchozích. Rozdíl podstatný jest tu ten, že jsou to listy a lodyha s termi¬ 
nál ním vzrůstem. 
Všude v knihách činí se zmímka o rozmnožovacích pupenech, které se 
tvoří mezi listy na větvích horské plavuně Lycopodium Selago. Zvětšeny na¬ 
značeny jsou na obr. 3—5, a v diagramu obr. 6. tab. I. 
Všeobecně se o pupenech těchto přijímá, že na místě listu lodyžního 
vznikly, a dříve o nich tvrzeno, že vyrůstají z úžlabí listu lodyžního, a sice tak, 
že dříve se co pupen vyvinou a teprv dodatečně, jaksi opožděně, vyvine se 
podpůrný list, který ale jest výše na pupen z lodyhy posunut. 
Pupeny tyto se vyskytují z ravidla u velikém počtu na větvích plodných, 
ř 
nikdy na sterilních. Jsou dosti malé a skoro mezi listy ukryté. Utlostí svou 
ovšem nedělají dojem poboční větve, nýbrž skrovného pobočného pupenu. 
Tvrdí se, že sedí vždy na místě listu a dle vývinu prý určitě hrboulek listový 
zastupují — mají tudíž býti zástupcem samého listu nebo dokonce jeho pře¬ 
měnou. Sám jsem mladý vývin listů a hrboulků pupenových neohledával, 
a i kdybych tak byl učinil, výsledek ohledání toho bych za rozhodující ne¬ 
považoval, neboť takováto mladá nerozhodná stadia nás o ničem nepřesvědčují. 
Tolik ale v dospělém stadiu vidíme, že pupeny tyto vesměs porušují pořadí 
parastichů blízkých listů a že na místě listu v parastichu nestojí, nýbrž 
mezi listy! 
Z toho souditi nutno, že nejsou ani zástupcem ani přeměnou listu, nýbrž 
samostatným osním pobočním útvarem mezi listy vzniklým. Ostatně i kdyby 
pupeny ty stály určitě na místě listu osy hlavní, nebylo by to ničím obzvláštním. 
Vznikaly by také mezi listy, my však nemáme příčiny tvrditi, že jsou v tom 
případě již zástupcem neb přeměnou listu. 
Dle našeho náhledu jsou to poboční větve jako jiné větve, jenže setrvávají 
ve svém pupenovém stadiu, jsouce určeny k funkci rozmnožovací. Skládají se 
ze dvou částí: z dolejší pevné, pevně s osou souvislé, která zpravidla nese dva 
příčné úzké lístky (obr. 3—6. c), po nichž následují decussirované jiné dva 
lístky, z nichž jeden (zevní od osy odvrácený) a jest velký, vakovitě dole vy- 
hlubený, široký; druhý d menší, ale přece širší lístků c. Po těch pak následuje 
822 
